3ö6 



Sp. monticola monticola fogán már nagyon előre nyomult, módosult 

 alakban néha még a Sp. graecus graecus és microphthalmus fogán is- 

 megjelenik, azonban a Sp. istricus, gr. antiquus és giganteus fogán 

 már soha sincs nyoma. íme egy bélyeg, a melynek a fokoza- 

 tos eltűnése nyomról nyomra követhető. 



Hasonló természetűek az alsó metszőfogak zománczbordái, 

 a melyek a Microspalaxokon, különösen a Sp. Ehrenbergi var. kirgiso- 

 rum-on a legfejlettebbek, azonban a Meso- és Macrospalaxokon már 

 rendszerint hiányzanak, de azért a fejlettség nagyon különböző fokán 

 még számos fajon, sőt néha (pl. a Sp. mont. anatolicus fogain) még a 

 maguk őseredeti tisztaságában is megjelennek. 



Ellenben az új bélyegek fokozatos megszilárdulá- 

 sának jellemző példájául szolgálhat az a járulékos kis zománczredő, 

 a mely a Microspalaxokon még nincs meg, de a Mesospalaxok első két 

 alsó záp fogának külső oldalán, a külső főredő előtt megjelenik s nyom- 

 ról-nyomra fokozódva végre a Macrospalaxokon (Sp. microphthalmus) 

 éri el tetőpontját. Ugyanígy vagyunk a zápfogak gyökereivel is, a 

 melyek három, illetőleg két szabad gyökerüket s az ezzel járó szilárd 

 beékelésüket a táplálék, illetőleg a rágómechanismus megváltozásával 

 fokról-fokra elvesztik s végül egygyökerűekké alakulnak át. 



Mindezekből világos, hogy az új fajok nem hirtelen ugrással s nem 

 is a környezettől függetlenül, hanem épen ellenkezőleg, nagyon is 

 lassan, fokozatos átalakulással és pedig első- 

 sorban is a környezet viszonyaihoz való alkal- 

 mazkodásképen jönnek létre s hogy minden te- 

 kintetben folytonos átmenet van köztük. 



De Vries szerint : >>Az élővilág haladásának egészben véve lökés- 

 szerűnek kellett lennie. Évezredeken át minden változatlanul marad, 

 de a természet időnként valami újat, valami jobbat kísérel meg létre- 

 hozni. Azonban az alkotó tevékenység nem igazodik 

 az épen fennforgó életviszonyok szerint; csak 

 azért teremt, hogy újat hozzon létre ; szaporítja az alakok gazdagságát, 

 de azután saját magukra bízza, hogy az adott viszonyok közt eliga- 

 zodj anak^. 1 



Mindennek épen az ellenkezőjét tapasztaltuk a Spalaxok törzs- 

 fejlődésében. Üj alakok sohasem keletkeznek csak azért, hogy a ter- 

 mészetnek alkotó tevékenységében kedve teljék, hanem mindig bizo- 

 nyos physikai és physiologiai föltételek tör- 



1 Die Umschau, V, 190 1, p. 786. 



