308 



folytonos átmenetben olvadnak egymásba, mindazonáltal az egyes 

 korszakok viszonyai átlagban nagyon tetemesen különböznek 

 egymástól. Ennek megfelelően a fajok átformálódása is nagyon foko- 

 zatosan halad előre, de ha a fejlődés útjának két egymástól távolabb 

 eső pontját hasonlítjuk össze, az eredményben mindenesetre tetemes 

 eltérést fogunk tapasztalni. Ennek igazságát meggyőzően igazolja a 

 Macro- és a Mesospalaxok szervezetének nagy eltérése, a melynek 

 alapján föl kell tennünk, hogy a Macrospalaxok létrejöttének idejében 

 átlagban egészen más viszonyok lehettek az illető tájakon, mint a 

 Mesospalaxok keletkezésekor. Valószínű, hogy a mikor a Macrospalaxok 

 fejlődése megindult, az illető vidékeken a mainál nagyobb meleg, 

 nagyobb nedvesség s a gumós és hagymás növények nagyobb bősége 

 uralkodott, mert csakis így válik érthetővé a Macrospalaxok nagyobb 

 termete s a zúzó rágáshoz alkalmazkodott fogazata, izomkészüléke és 

 koponyaalkata. A Mesospalaxok ellenben bizonyára oly időszakban 

 keletkeztek, a mikor az éghajlat hűvösebbre fordult, a levegő páratar- 

 talma megcsappant s a gumós és hagymás növények közé már sok 

 keményebb szárú és gyökerű növény vegyült, úgy hogy a Macrospa- 

 laxokon nagyobb mértékben érvényesült változások a Mesospalaxokon 

 még csak alárendelt módon juthattak kifejezésre. 



Az ember hajlandó lehetne ebben két mutatiós-perio- 

 dus bizonyítékát látni, holott ennek föltevése teljesen 

 fölösleges, mert ámbár ennek a két korszaknak a végső eredménye tete- 

 mesen különböző, mégis bizonyos, hogy a környezeti viszonyok válto- 

 zása teljesen simán folyt egybe s hosszasan fokozódó ki- 

 csiny hatásokból összegeződött. És hogy ez valóban 

 így folyt le, arról ismét a Spalax-í aj ok számos átmenettel egybekapcsolt 

 összefüggése, egymásba való fokozatos átolvadása tanúskodik, úgy hogy 

 a Spalaxok ősi szervezetének fokozatos átfor- 

 málódása egyúttal a környezeti viszonyok fo- 

 kozatos átalakulásának a bizonyítéka. Ezek kar- 

 öltve járó, egymástól el nem választható vonatkozások, a melyek viszo- 

 nossága a jelenségeknek mind a két sorára fényt derít ! 



A fajok tehát voltaképen szakadatlanul az átalakulás útján van- 

 nak, a nélkül, hogy bármilyen különleges mutatiós-periodusba kellene 

 jutniok s ha bizonyos fokig állandóknak látszanak, ennek oka részben 

 a kimutatható változások csekélységében, részben az emberi életkor 

 rövid megfigyelési idejében rejlik. 



Mindazonáltal tagadhatatlan, hogy a környezet lassú és fokozatos 

 megváltozásán kívül némelykor hirtelen és mélyebbre- 



