Paradoxidesskifrene ved Krekling. '55 



rigtignok alligevel ved sin form netop om enkelte af de først op- 

 stillede typiske arters pygidium ; den elliptiske brede form med 

 de til korte tænder udtrukne bagre hjørner gjenfindes således 

 hos den typiske art d. minnesotensis, Owen, men antallet af seg- 

 menter på samme er betydelig større. Af enkelte forfattere er 

 imidlertid dette slægtsnavn brugt for temmelig afvigende former, 

 der tilhører yngre afleininger end paradoxidesetagen, således f. ex. 

 de skandinaviske arter d. angusticauda, Ang, d. dicræura, Ang., 

 d. serrata. Ang. (desuden også d. Billingsi, Linrs.), der tilhører 

 ceratopygekalken og er af ganske afvigende type fra den her 

 omhandlede form. Det naturligste vilde vel være at udskille af 

 slægten dikelocephalus de arter, som er nærmest beslægtede 

 med den her beskrevne form, og lade dem danne en egen nær 

 conocephalites stående slægt, der da vilde komme til at omfatte 

 foruden c ornatus, de amerikanske nærstående arter, som d. 

 misa. Hall, og maske enkelte kanadiske, derhos maske den bøh- 

 miske art conocephalites Emmerichi, Barrande, allesammen arter, 

 der tilhører primordialfaunan*) Disse former vilde være at ka- 

 rakterisere ved pandens form og navnlig ved facialsuturens karak- 

 teristiske forløb, ved relativ store og fremtrædende palpebrallober, 

 ved de med horn forsynede bevægelige kind; pygidiet vilde blive 

 noget afvigende hos de forskjellige arter, men det samme er jo 

 f. ex tilfældet med de former, som ifølge hovedets eiendomme- 

 lige karakter kan indbefattes under slægten liostracus. 



Foreløbig har jeg henført denne art under slægten conoce- 

 phalites i vidtstrakt betydning, navnlig af den grund, at den nær- 

 mest beslægtede europæiske art c. Emmerichi, Barr, er henført 

 til samme, skjønt den er væsentlig forskjellig fra de øvrige arter, 

 der var slåede sammen i denne rummelige sæk; den skiller sig 

 fra den bøhmiske art f. ex. ved haleskjoldets form. 



Fig. 7 viser et explr. der med tvivl er henført til denne art; 

 maske det vil vise sig at være en egen form. 



Genus Anomocare, Angelin. 

 Anomocare cxcavatmn, Ang, tab. IIT, fig. 14. 

 Pal. scand vol. I, pl. XVIII & vol. II, side 25. 

 Antallet af led på thorax 10 som på Angelins tegning. Et 



*) De engelske dikelocephalusarter fra primordialfaunan er mig iibekj endte, 

 da det bind af „Memoirs of the geol. survey," hvor de står beskrevne 

 ikke findes på universitetsbibliotheket. 



