58 W. O. Brøgger. 



de svenske arter (el. muticus, Angç, el. polytomus, Linrs., el. gra- 

 nulatas, Linrs., el. sp indeterm. Linrs.*) er afrundede. 



Genus Arionellus, Barrande. 



Arionellus primcevus, n. sp. 

 Se Kjerulf «Sparagmitfjeldet» fig, 6—9 side 83. 



Frons longa, fere cylindracea, valde convexa, sulcis utrinque 3, 

 annulo occipitali semielliptico mutico Ocuii distante» postice 

 sulcum marginalem fere attingentes. Sutura facialis postice ab 

 oculis anticeque ad marginem frontalem lineis utrinque subparal- 

 lelis decurrens. Genæ fixæ tumidæ. 



Long, cap 6 — SOmm. Ad Tomten, Ringsaker, cum olenell. 

 Kjerulfi haud larus invenitur. 



Fanden cylindrisk stærkt hvælvet og rundt omgivet af en 

 dyb fure, med 3 i lige indbyrdes afstand beliggende skrå furer 

 på hver side, omtrent ^^ længre end den største bredde; dens 

 forreste lobus omtrent af samme størrelse som de øvrige. Nak- 

 keritigen stor adskilt ved en dyb fure og bagtil udtrukket Øi- 

 nene begyndende ved hovedets bagre randfure i en afstand fra 

 panden omtrent lig dennes bredde ; den bagre gren af sutura faci- 

 alis, der går næsten ret bagud fra øinene bliver derved ganske 

 kort Den forreste gren forløber omtient ret frem i en svag 

 bue til randen: Kinderne ligesofn stykket foran panden stærkt 

 hvælvede. 



Navnlig øienbrynenes beliggenhed skiller let denne art fra de 

 andre kjendte arter af slægten. 



En i Sverige ligeledes sammen med olenellus Kjerulfi fore- 

 kommende arionellus turde maske være identisk. 



Arionellus difformis (Anomocarc), Ang., tab. III, fig. 16 og 

 IV fig. 1—8. (A. aculeatus. Ang. & A. acuminatus, Ang % 

 Pal. scand. side 25 & 26, pl. XVIII fig. 5-6 og 7. 



Allerede Barrande (Parallele entre les depots Siluriens de 

 la Bohême et de la Scandinavie) og senere Linnarsson har gjort 

 opmærksom på at Angelms anomocare difforme er en ægte ari- 



*) Se Geol. för. forhandl, bd. III, no. 12. Linnarsson. „Om faunan i 

 lagren med par. olandicus," side 363—366. 



