Paradoxidesskifrene ved Krekling. 63 



Genæ ante frontem sulco distincto, separatee. Pygidium integrum, 

 postice rotundatum, limbo angusto cinctum; rachis elevata, triarti- 

 culata, postice rotundato-acuminata, articulo anteriore medio 

 angustato, articulo medio postice in aculeum brevem producto, 

 articulo postremo medio latiore long. c. ^jg long, rachis totius. 

 Lobi laterales post rachin déclives confluentes, antice latitudine 

 rachis, postice angustati. 



Long, clypeorum c. 4min. 



Hovedet og pygidiet er begge glatte stærkt hvælvede om- 

 givne af en smal kant uden tagger. Hovedets ydre kontur afrun- 

 det fortil, foran panden, der er delt i to lobi, ganske svagt ind- 

 bugtet. Pandens forreste lobus omtrent lige bred som lang, for- 

 til svagt tilspidset, ved en tværfure skilt fra den bagre lobus, der 

 er hvælvet, svagt kjølet, bagtil afrundet; på hver side to svagt 

 indtrykte furer og på midten undertiden et ophøiet punkl, ved 

 basis to små trekautede basallober. Kinderne er bagtil bredest, 

 fortil afsmalnende, foran panden adskilte ved en fure. Pygidiets 

 ydre kontur afrundet, kanten overalt lige bred. Rachis tredelt, 

 det forreste led pa midten indsnøret, det mellomste stærkt hvæl- 

 vet smalere end det første, fortil afrundet, bagtil udløbende i en 

 ganske kort pig, der griber ind over hagerste led, som er det 

 længste omtrent ^m af hele rachis længde. Det er bredest på 

 midten, afsmalner rask bagtil. Sideloberne fortil bredest omtrent 

 af rachis's bredde, bagtil smalere ikke adskilte bag rachis ved 

 nogen fure, fra rachis's bagre spids heldende brat af mod kanten. 

 Jeg har beskrevet denne form så omstendelig, fordi jeg med 

 nogen tvivl har besluttet mig til at opføre den som en var. af 

 agn gibbus, Linrs Den står vistn^k overmåde nær ved denne 

 art, men skiller sig ved et øiekast fra den, derved at de bag 

 rachis brat afhældende brede sidelober ikke er adskilte ved no- 

 gen fure, desuden ved enkelte små eiendommeligheder. der frem- 

 går af beskrivelsen. Jeg har ikke kunnet finde nogen overgang 

 meiern Linuarssons hovedform og den her beskrevne varietet. 

 Den stur forøvrig ligesom midt imellem agn. gibbus og agn. pisi- 

 formis, skilt fra den sidste ved rachis tydelige tredeling, mangel af 

 tagger på pygidiets kant, ved hovedets smalere kant o. s. v. 



Intet helt explr. blev fundet, men i mængde løse pygidier og 

 hovedskjold (c. 50 af hver) i kalkboller ved Krekling station, 

 sammen med agn. parvifrons, Linrs, agn. punctuosus, Ang., liostra- 

 cus Linnarssoni, n. sp. og par. Tessini, Brongn. Desuden i ski- 

 fer sammesteds. 



