70 W. C. Brøgger. 



explr. næsten stridende sammen i en spids, adskilte ved en longi- 

 tudinel fure; på små uudviklede explr er rachis kortere og mel- 

 lemrummene mellem dens spids og bagre kant bredere, hvorfor 

 furen, der adskiller sideloberne her er forholdsvis meget længers 

 end på udvoxne explr., hvis rachis undertiden næsten når helt 

 frem til kanten. Tænderne på denne er ganske små oftest 

 skjulte i stenen. På de i skifer opbevarede explr. fra Krekling 

 synes skallets overflade ganske glat, på explr. fra Styggedal, ud- 

 mærket bevarede i en sort stinkkalk sees den med stærk lupe 

 på kinderne og pygidiets sidelober at være ganske fint grynet, lige- 

 som chagrin. 



Ved Krekling forekommer denne art overmåde hyppig og ofte 

 i hele explr. gjennem 1 c og et godt stykke ind i 1 d i enkelte 

 skikler i enorme mængder. Ved Styggedal på Hedemarken fand- 

 tes den i kalkboller sammen med agn. fallax, Linrs. Også ved 

 Øxna fandtes explr. af denne art, men mindre vel bevarede, 

 hvorfor jeg fra først af ikke var opmærksom på dens forekomst her. 



Agnostns incertus, n. sp. tab. VI, fig. 4. 



Crusta lævis. Caput antice rotundatum limbo anguslo cinc- 

 tum. Frons biloba, lobo anteriore acuminato, lobo posteriore long, 

 plus quam 4 capitis, postice rotundato, sulcis lateralibus vix præ- 

 dito, lobis basalibus æqualiter triangularibus. Genæ antice angu- 

 statæ ante frontem linea impressa separatæ. Long. & lat. 6 mm. 



Pygidium latum subquadratum postice rotundatum, limbo po- 

 stice pauUummodo latiore bidentato, Kachis antice latissima, vix 

 articulata, articuiatione solummodo sulcis brevissimis utrinque 2 

 iudicata, intra sulcos puncto elevato ornata, pone medium depres- 

 sione arcuata coartata, postice acuminata. Lobi laterales postice 

 vix angustali, separati Long pyg. usque ad 7 mm. lat. 8 ^am.; 

 ad Krekling haud rarus invenitur. 



Hovedet ligner det hos agn. fallax, Linrs, på det nær, at 

 kanten er smalere, hvorhos kinderne foran panden er adskilte ved 

 en fure. 



Pygidiet nærmer sig til pygidiet af agn. Nathorsti n, sp., idet 

 det med denne art har tilfælles den eiendommelige indsnøring af 

 rachis, samt tænderne på kanten, men adskilles, ved at rachis er 

 tykkere og kortere, mangler leddeling o. s. v., hvorhos arten når 

 en langt betydeligere størrelse. Hoved og pygidium fandtes ved 



