74 W. C. Brøgger. 



agn. punctuosus, Ang o. s. v. synes disse små afvigelser mig ikke 

 tilstrækkelige til derpå at grunde et eget species. 



Den engelske art agn. Eskriggei, Hicks*) synes nærstående 

 men adskiller sig efter Hicks's figur at dømme ved at pygidiets 

 kant ikke afsmalner fortil. 



Agnostus glanai f ormis, Ang, tab. VI, fig. 7. 

 Pal. s cand. side 5, tab. VI fig. 1. 

 Kun nogle få expl fandtes af pygidiet — sammen med par. 

 Forchhammeri, Ang. — ved Krekling. Den skiller sig i ingen hen- 

 seende fra den svenske form. — Sverige ved Andrarum. — Bornholm. 



Agnostus lævigatus , Dalm tab. V, fig. 6. 



Hisinger Lethæa suec. pag. 30, tab. IV, fig. 7 



Dalman. Årsberettelse om nyare zool. arbeten o s. v. 1828, pag. 136. 



Angelin. Pal. scand. I side 6 tab. VI, fig. 3. 



Forekommer ved Krekling fra 1 c til øverst i 1 d almindelig. 

 Flere hele explr. fandtes. Den varierer ikke ubetydelig. 



Af var. arraata. Linrs. („Vestergötl. kambr. och silur. o. s. v." 

 side 82 tab. II fig 58 og 59) fandtes kun et expl. i 1 d. 



Var. similis tab. VI fig. 6. Ved de fortil ombøiede sammen- 

 løbende dorsalfurer afgiændses en kort pande. Hovedet ligner 

 derved agn parvifrons, Linrs. eller agn, brevifrons. Ang , men 

 adskiller sig fra begge ved, at panden er meget kortere end hos 

 disse arter, kun ^ af hovedets længde eller lidt mere og forlil 

 mere tilspidset samt ved den trådsmale kant. På frons et lidet 

 ophøiet punkt af samme beliggenhed som hos hovedfoi'men. Nogle 

 explr. i 1 d. 



Var. forfex, tab. V fig. 6 a. Pygidiet med en tydelig rachis, 

 begrændset på begge sider af en dyb fure, der næsten løber sam- 

 men bag rachis på hver side omsluttende samme som bladene af 

 en sax. Nogle explr. fra par. Forchhammeri nivå. 



Forekomst. Arten optræder ved Krekling allerede sammen 

 med par. Tessini, Brongn. i stor mængde, ja i hele skikter, der 

 næsten består af skal af denne ene art. Ligeså findes den 

 ved Öxna (tab VI fig. 5) i en særdeles lignende form sammen 

 med par Tessini og agn. parvifrons. I Sverige findes den ikke 

 anført fra lavere nivå end «Andrarumskalk», men opføres fra 



*) Quarterly joura. Vol. XXVIII no. 110 side 175 pl. V fig. 7. „On 

 some undescribed fossils from the Menevian group". H. Hicks. 



