80 W. C. Brøgger. 



samme lokalitet til en vis grad at variere med hensyn til pygidiets 

 form; dette er tilfældet med paradoxides Forchhammeri, Ang på 

 exmplr. fra Krekling, paradoxides Tessini, Ang. svenske og norske 

 explr., paradoxides rugulosus, Corda efter Barrandes tegninger. 

 Spørgsmålet er da: er det så ikke en tvivlsom sag at grunde arter 

 af slægten paradoxides under overensstemmelse forøvrigt væsentlig 

 på små forskjelligheder i pygidiets form? Må man ikke f. ex. 

 opfatte par. rugulosus, Corda, par. Pradoanus, Barr, og den norske 

 art, som jeg har anført som par. rugulosus, Corda som samme 

 art, repræsenteret på de forskjellige fjernt fra hinanden beliggende 

 lokaliteter i lokale varieteter? Hvorvidt man så vil og kan gå 

 heri, bliver atter en ny vanskelighed; om f. ex par. ölandicus, 

 Sjögren også skal kunne befragtes som en var. hørende til den 

 samme art, vil således være en ny tvivl, et nyt spørgsmål. 



Jeg har — altså uden at gjøre fordring på at have bevist 

 noget sikkert — i det hele i dette stykke gået ud fra den per- 

 sonlige opfatning, at overmåde nærstående analoge former helst 

 bør opfattes som varieteter, og har derfor i flere tilfælde undladt 

 at lave en ny art, hvor der må.-ke kunde have været anledning 

 dertil. De tilfælde, hvori jeg har gjort dette, vil for læseren 

 fremgå af beskrivelserne. 



Ved sammenligning med nærstående eller identiske former 

 vindes et palæontologisk grundlag for sammenligning med frem- 

 mede afleininger fra samme tid. Nedenfor sammenstilles dette til 

 oversigt, men egentlig må jo læseren selv kontrollere dette af 

 artsbeskrivelserne; det må erindres, at denne sammenstilling kun 

 er palæontologisk, de geologiske resultater vil kun kunne fremgå 

 ved udførligere undersøgelser. 



Med Amerikas primordialfaunas paradoxidesafleininger haves 

 meget utilstrækkelige sammenligningspunkter. Interessant er iore- 

 komsten af olenellus Kjerulfi, Linrs., der om end specifisk for- 

 skjellig står nær ved de amerikanske olenellus-arter. Fremdeles: 

 paradoxides Harlani nærstående ved om end fortkjeliig fra par. 

 Forchhammeri, Ang., conocoryphe Kingii, Meek nærstående ved 

 liostracus microphtalraus, Ang. Også andre europæiske arier f ex. 

 elyx laticeps, Ang o. fl har tilsvarende amerikanske former (con. 

 Matthewi, Hartt.) men hvordan disse arter forekommer i forhold til 

 hverandre i den amerikanske lagfølge eller ora man der om de få 

 til europæiske arter tilsvarende fossiler skulde kunne finde, at de re- 

 præsenterer også i Amerika ældre cg yngre skikter på samme made 



