Paradoxidesskifrene ved Krekling. 83 



Ganske forskjelligt herfra er det billede, som fremgår af ta- 

 bellen over arternes vertikale udbredelse ved Krekling, side 34 a. 

 Som jeg ovenfor har gjort opmærksom på, kan i Norge inden para- 

 doxidesefagens fossilførende lag naturlig adskilles tre nivåer: 



etage 1 b, olenellus (par.) Kjerulfi nivået, det laveste par. nivå, 



— le, par. Tessini (og par. rugulosus) nivået, det melleraste 



par. nivå, 



— Id, par. Forchhammeri nivået, det øverste par. nivå. 



Kun de to sidste fører ved Krekling karakteristiske fossiler. 

 Af disse nivåer er 1 b, olenellus (par.) Kjerulfi nivå udmærket af 

 en fattig, men eiendommelig fauna, der ikke synes at have nogen 

 art tilfælles med høiere lag, og svarer fuldstændig til det ensbe- 

 nævnte nivå i Sverige. 1 c eller det mellemste par. nivå har vist- 

 nok i sin lavere del en fauna, der for størstedelen er forskjellig 

 fra den i dets øvre lag, men forskjellen indtræder- så umærkelig, 

 at ingen grændse vel kan afmærkes for videre i detaljen gående 

 deling; det synes at svare til hvad der i Sverige ligger mellem 

 par. Kjerulfi og par. Forchhammeri nivå, ligesom her også for- 

 trinsvis haves sammenligningspunkter med Bøhmens og Englands 

 paradoxideslag. Overgangen til par. Forchhammeri nivå dannes 

 ved ikke mindre end mindst 8 arter eller flerheden af de sammen 

 med par. rugulosus forekommende arter. Par. Forchhammeri 

 nivået er dog petrografisk (endog i landskabets karakter) adskilt 

 og udpeger sig ved adskillige først sammen med par. Forchham- 

 meri optrædende arter, hvorfor det naturlig udskilles som et øverste 

 par. nivå, eller for at bruge Kjerulfs betegnelsesmåde, som jo i Norge 

 bør lægges til grund, som etage 1 d. Grændsen mod etage 2, olenus- 

 kifrene, er derimod i Norge som i Sverige skarpt udpræget, idet 

 de tal rige arter fra paradoxidesfaunan med et slag forsvinder og 

 en ny fauna kommer i deres sted, — såvidt hidtil iagttaget. 



Jeg har altså tilslut efter at have samlet mine iagttagelser 

 ikke — som jeg fra først af trodde at kunne gjøre - kunnet ad- 

 skille for sig f. ex et par. rugulosus-nivå eller et agnostus nudus 

 nivå, ligesålidt som jeg har kunnet adkille noget agnostus lævi- 

 gatus nivå (da par. Forchhammeri og flere andre arter sammen 

 med agn. lævigatus går op lige til grændsen mod olenusskifrene, og 

 desuden denne art allerede optræder sammen med par. Tessini). 



Denne arternes større vertikale udbredelse, som vanskeliggjør 

 en nøiere i detaljen gående inddeling i nivåer med palæontologisk 

 skarpe giændser, adskiller altså forholdene ved Krekling fra dem, 



6* 



