IM L. Meinich 



ner en slette grændsen mellem disse drivværdige malmførende 

 strøg og den med magnetkis kun sparsomt indsprængte gabbro, 

 men ligeså ofte mangler en sådan veiledende slette som grændse 

 for det malmførende strøg Disse strøg må såtedes ikke betragtes 

 som gange og endnu mindre som regelmæssige gange. De udvide 

 sig, bugte sig og forgrene sig både i strøg og i fald, men synes 

 desuagtet at beholde sin kontinuitet, idet nogle ere forfulgte over 

 60"^- efter strøget og fremdeles fortsætte. Ved Mellemgruben ha- 

 ves midst 6 sådanne nær ved hinanden liggende kisstrøg, og idet 

 jeg henviser til medf^lgende planche, skal jeg omtale de mest påfal- 

 dende eiendommeligheder, som ere komne for dagen ved den hid- 

 til udførte drift. -^arsTldfE 



Som før omtalt træffes der i gabbroen meget hyppig sletter, 

 der efter den hidtil vundne erfaring synes at optræde aldeles re- 

 gelløst, idet de gå i alle retninger og have høist forskelligt fald, 

 lige fra horiozntalt til vertikalt. Ved sådanne sletter hænder det 

 ofte, at kisstrøgene forandre sin karakter, idet malmen på den 

 anden side af sletten bliver enten bedre eller mindre god, af større 

 mægtighed eller omvendt. På et punkt, nemlig lo""- til syd og 

 42"^- til øst for nulpunktet på plan rids IG""- over dybeste stoll 

 blev en vertikal stående slette truffen, hvilken afskar kisstrøget 

 aldeles; orten fortsattes omtrent o*"- mod øst i sågodtsora uhol- 

 dig gabbro. Tvei slaget til syd følger samme slette, og jeg var 

 meget spændt på at erfare, hvorledes sletten vilde forholde 

 sig ligeoverfor det nærmest følgende kisstrøg, hvilket ved en drift 

 fra dagen allerede kendtes ; men her, i kun lO""- afstand mod syd, 

 havde sletten ingensomhelst indflydelse på kisstrøget, og dette 

 sid^te heldige forhold har også fundet sted på dybet. Høist 

 mærkeligt er også forholdet ved det kisstrøg, som på profilsnit 

 nv — SØ er betegnet med no. 5. Ved at drive undersøgelsestversla- 

 get mod sydøst i den høide, som er betegnet med 0, kom vi ved 

 omtrent ßO'"- til syd for nulpunktet til en !"■♦ mægtig grønsten- 

 gang med fald af 20° mod vest, og umiddelbar under denne stod 

 der god malm, som ved nsérmere undersøgelse viste sig at være 

 over lO'"- mægtig, hvoraf 4™- 2den sort malm, det vil sige malm 

 med henved 2 pct nikkel i masse. Da en videre drift på denne 

 mægtige og gode malm gjorde det nødvendigt at erholde bedre 

 veirveksling, blev der gjort gennemsiag fra den 16"" op allerede 

 inddrevne ort på samme malmstrøg, og herved viste sig følgende 

 mærkelige forhold: i orten 16"^- op stod der omtrent 2^""' mægtig 



