Mineral-analyser. 



139 



Analyse II: 1,3795 gr. gav 0,7333 gr. kiselsyre, 0,0141 gr. 

 lerjord, 0,2735 gr. jernoxyd, 0,0053 gr. manganoxydul, 0,037 gr. 

 kalk samt 0,952 gr. pyrophosphorsur magnesia. 



Dette giver i procenter: 



I. 



51,76 



2,99 



19,73 



Si Oj 



AI.O3 

 FeO 

 MnO 

 CaO 



MgO 



2,35 



23^2^ 



100,07 



II. 

 53,14 



102 

 17,84 



0,38 



2,69 

 24,85 

 99,92 



Divideres med molekylvægterne erholdes: 



R 



Da ^^ =- 



Si O2 

 Al.Oa 

 FeO 

 MnO 

 CaO 

 MgO 

 0,9060 



I. 



0,8627 

 0,0291] 

 0,2740 



_ [ 0,9060. 



0,0419 

 0,5810 

 _ 0,9319 



IL 



0,8857 

 0,0099 

 0,2477 

 0,0053 

 0,0480 

 0,6210 



0,9319. 



Si 0,8627 0,8857 



1,05, sees det at begge ana- 



lyser stemme særdeles godt overens og at mineralet har den simple 

 formel R Si O3; forholdet Fe : Mg er i I = 1 : 2 og i II = 2 : 5. 

 Efter udfaldet af den chemiske undersøgelse er jeg til- 

 bøielig til at holde mineralet for hypersthen. 



4. Silur i sh kalksten fra Mjøndalen. 



Omkring Mjøndalen (station ved Drammen-Randsfjord jern- 

 banen) brændes meget kalk; bruddene, hvorfra ovnene forsynes, 

 høre til etage 5. Den prøve, som jeg har undersøgt, er fra Aasen, 

 lige ved Mjøndalens station. 



Kalkstenen er tæt blågrå; dens egenvægt bestemtes til 2,72. 



Ved behandling med iortyndet saltsyre blev jeg opmærksom 

 på et tungt metalglindsende og krystallinsk legeme, der udskiltes 

 i rigelig mængde og sora jeg iørst troetle var svovlkis, men som 

 ved nærmere undersøgelse fandtes at bestå s^i Zinkblende') derved 

 svag forstørrelse viste sig som rødbrune gjennemskinnende, krystal- 



') I denne egn er der hist og her ziukskjærp; Konenidværkets betydelige 

 zinkforekomst er heller ikke langt borte. 



10* 



