Gudbrandsdalens og Dovrefjelds Insektfauna. 157 



geise af Stedets nærmeste Omgivelser og fandt jeg her bl. a flere 

 for Faunaen nye Neuroptera. (Se Fortegnelsen.) 



10de Juli fortsattes derpaa Turen op paa Dovrefjeld, hvor 

 jeg først opholdt mig en Ugestid pna Fokstuen og senere paa 

 Jerkin og Kongsvold, paa hvilket sidste Sted jeg tilbragte den 

 længste Tid af mit 4 Ugers Ophold paa Fjeldet. Havde det kolde 

 og regnfulde Veir allerede været føleligt nok nede i Dalen, saa 

 blev det her paa Fjeldet saa meget værre, som Veirforholdene, 

 istedetfor, som jeg stadig haabede, at forbedre sig, snarere stillede 

 sig mere og mere ugunstige, jo længere Tiden skred frem. Dag 

 efter Dag bragte stadig det samme og samme Graaveir og Regn, 

 i heldigste Fald med kortere eller længere Solglimt af og til ind- 

 imellem, men ligesaa ofte uden saadanne. Temperaturen kunde af 

 og til gaa op til 10" R , men holdt sig ellers den længste Tid 

 jevnlig mellem 6 og 8*. Ofte naaede den selv midt paa Dagen 

 ikke høiere end 5°, medens den ora Aftenen sank ned til 2 og 3* 

 Naar saa dertil kommer de idelige stærke Regnskyl, hvorimellem 

 Alling stadig var dryppende vaadt, og jevnlig Snefald paa de 

 høiere Fjeldtoppe, hvilket i Forbindelse med den evindelige kolde 

 og gjennemtrængende Blæst sammesteds gjorde saagodtsom enhver 

 Undersøgclse af disse aldeles frugtesløs, vil det let indsees, at jeg 

 ikke arbeidede under gunstige Forhold Ved disse Veirforhold 

 kuedes ogsaa den allerede ved den ifjor usædvanlig sent indtræ- 

 dende Vaar i sin Udvikling betydelig til bagesatte Vegetation i en 

 overordentlig Grad, saaledes at — for blot at nævne et Exempel 

 — Archangelica officinalis først ved min Afreise fra Fjeldet 

 midt i August var begyndt at udfolde sine af Insekterne saa flit- 

 ligt besøgte Blomster, paa samme Tid som den neppe havde naaet 

 Halvdelen af den Høide som de igjenstaaende henvisnede Stengler 

 fra det foregaaende Aar. Under saadanne uheldige Omstændighe- 

 der gjælder det imidlertid at fordoble sin Iver og navnlig at være 

 ude i alskens Veir for at kunne passe paa de korte Solglimt ind- 

 imellem, hvori ligesora alt Liv koncenlrerer sig. Det var ganske 

 paafaldende, hvorledes der, naar Solen pludselig et Øieblik skin- 

 nede frem gjeunem en liden Revne i det tykke Skylag, der jevnlig 

 bedækkede |. Himlen, ofte formelig kunde vrimle af Sommerfugle, 

 der ligesom ved et Trylleslag kom frem, hvor før Ingenting var 

 at se, og flagrede muntert omkring, for i næste Øieblik, naar So- 

 len igjen formørkedes, ligesaa pludselig at forsvinde. Af Rhopa- 

 locerer fangede jeg paa denne Maade uagtet det sparsomme Sol- 

 skin en temmelig stor Mængde, deriblandt den sjeldne Argynnis 



