160 W. M. Schøyen. 



give nogen tilforladelig Forestilling om en — allermiodst en saa 

 vidtstrakt — Egns Insektfauna (Dr. Wecke anslaar selv deres Ud- 

 bytte af Mikrolepidoptera til neppe "^^ af de i Finmarken fore- 

 kommende Arter), har det dog sin Interesse at sammenholde disse 

 Tal. Rhopalocererne sees begge Steder at være forholdsvis sær- 

 deles stærkt repræsenterede. Ved en Sammenligning med Noc- 

 tuerne, der som af Dr. Staudinger bemærket i det øvrige Europa 

 forholde sig til Rhopalocererne i Antal som 3 : 1, falder Resultatet 

 for Dovrefjelds Vedkommende ialfald noget gunstigere ud for de 

 førstnævnte end i Finmarken, hvor Staudinger og Wocke endog 

 fandt flere Rhopalocerer end Ncctuer. Af de øvrige Afdelinger 

 af Makrolepidoptera vise Bombyciderne sig at være særdeles svagt 

 repræsenterede i Finmarken, et Forhold, som ogsaa maatte ventes, 

 da disse idetheletaget ere meget faatallige hos os og aftage sær- 

 deles stærkt i Antal mod Nord. Derimod synes de mindste For- 

 mer, Tineiderne, at være omtrent lige talrige begge Steder. Paa 

 Dovrefjeld sees derhos Antallet af de kjendte Makrolepidoptera 

 og Mikrolepidoptera at være lige, medens i Finmarken de sidste 

 synes at have en større Overvægt. Forøvrigt er det jo muligt, at 

 ortsatte Undersøgelser ville gjøre adskillige Forandringer i de her 

 anførte Forholdstal. 



I. Lepidoptera. 



Fortegnelse over de paa Dovrefjeld hidtil fundne 

 Lepidoptera 



Anm. De Arter, der tidligere ikke have været kjendte som forekommende 

 paa Dovrefjeld, ere mærkede med ea *, for Faunaen nye Arter med +. 



Rhopalocera. 



Fam. Pi er id æ. 



Pieris Schrk. 



1. P. brassicæ L. Hist og her over hele Fjeldet (Siebke). Jeg 

 fandt kun et beskadiget Exemplar i Drivdalen 24de Juli. 



2. P. napi L. Temmelig hyppig overalt (Siebke, Wocke & ipse). 

 Af Hunner fandt jeg ligesom Dr. Wocke udelukkende Var. 

 hryoniæ 0., mere og mindre mørke. Hannerne manglede næ- 

 sten alle den runde sorte Plet paa Forvingerne, ligesom Til- 

 fældet ifølge Dr. Staudinger ogsaa skal være med de finmar- 

 kiske Exemplarer (Stett. Ent. Zeit. 1861 Pag. 342). 



