Fra den norske Nordhavsexpedition. 247 



saa at det her ser ud, som om det var et eneste Kalknet ; paa 

 den øvrige Del derimod slutte Ringene ikke saa tæt til hverandre, 

 ja paa enkelte Steder ligger der kun en halv Ring eller en lille 

 Kalkplade , som dækker Stenkanalen. Madreporpladen har en 

 mæneandrisk Overflade, Tab. 3. fig. 7. c, bestaar af en Mængde 

 afiange Furer, i hvis Bund findes mange smaa Aabninger, der føre 

 ind til Kanaler, som aabne sig i en Hulhed, der paa dette Sted 

 egentlig er en Udbugtning af Stenkanalen. Der nemlig, hvor Mad- 

 reporpladen har sit Sæde, udvider den øverste Væg af Stenkana- 

 len sig sækformig, og i denne sækformige Udvidning udmunder de 

 omtalte Kanaler, der løbe i en horizontal Retning hen mod Hul- 

 heden. Madreporpladen er beklædt med et cilierende Epithel, 

 der strækker sig ned ikke alene i Furerne, men ogsaa i Kana- 

 lerne. 



Stenkanalen med dens Madreporplade frembyder hos Slægten 

 Trochostoma flere Punkter, hvori den væsentlig adskiller sig fra, 

 hvad der om dette Organ er kjendt hos de hidtil undersøgte Ho- 

 lothurider. Hos disse er jo altid Enden, forsaavidt der kun er 

 en, eller Enderne, hvor de ere flere, forsynede med en Madrepor- 

 plade, og rage frit ud i Kropshulheden, imedens Stenkanalens ydre 

 Ende hos Trochostoma ikke er forsynet med Madreporplade og 

 heller ikke er fri, men fastvoxet til Kropsvæggen. Madreporpladen 

 sidder nemlig paa Kanalen, et godt Stykke fra Enden, Kun hos 

 Elpidia skal ifølge Dr. Theels lagttagelser, Steokanalen ved sin 

 yderste Ende være fæstet til Kroppen, uden at der dog findes 

 nogen Madreporplade. Det synes, som om Stenkanalen hos Tro- 

 chostoma for en Del har beholdt Holothuridernes Larvestadium, 

 hvor den nemlig ikke alene er fastvoxet til Huden, men ved en 

 Aabning i denne korresponderer med det omgivende Søvand. Saa- 

 længe dette Stadium i Udvikhngen vedvarer, er endnu ingen Mad- 

 reporplade dannet; efterhaanden som Aabningen i Huden lukkes, 

 udvikler Madreporpladen sig, og da nu Stenkanalens ydre Ende 

 vedbliver at være fastvoxet til Huden, kan Madreporpladen ikke 

 udvikle sig der, hvor den ellers pleier at findes hos Holothuriderne, 

 men maa fremstaa paa et andet Sted af Stenkanalen, som jo ogsaa 

 virkelig er Tilfældet hos Trochostoma. Stenkanalens histologiske 

 Bygning afviger ogsaa noget fra Holothuridernes og synes at nær- 

 me sig mere Asteridernes , forsaavidt den er kjendt, idet nemlig 

 det indre flimrende Lumen er omgivet af tæt tilsluttende Kalk- 

 ringe , der dog ikke som hos Asteriderne sende Forlængelser ind 



