248 D. C. Danielssen og J. Koren, 



i selve Hulheden, hvorved denne bliver mere kompliceret, men kun 

 tjener som Støtte for det enkelte Lumen. Ogsaa Madreporpladen 

 danner et Slags Overgangsled imellem Holothuridernes og Asteri- 

 dernes, men synes at nærme sig mest til de sidstes Madrepor- 

 plade. 



Vi have tidligere kun i Forbigaaende nævnt Tentaklerue; vi 

 skulle nu omtale dem noget nærmere. Som alle Tentakler ere 

 de hule cylindriske Rør, som paa deres øverste frie Ender ere 

 tredelte, Tab. 2. fig. 11. Den midterste Papille er den største og 

 bredeste; Sidepapillerne ere smalere og næsten lancetformige. 

 Tentaklerne ere yderst korte og rage knapt 2 m.m. over Mund- 

 skiven. Deres ydre Flade er beklædt med en yderst tynd, vand- 

 klar Cuticula, under hvilken et enkelt Epithellag, bestaaende af 

 Cylinderceller, findes, Indenfor dette sees en temmelig fast Bin- 

 devævshud, hvis Fibriller krydse hverandre i alle Retninger, og i 

 hvis intermediære Substants ere indleirede en Mængde kuglefor- 

 mige Kalkkorn, der ligge meget tæt sammen, uden dog at berøre 

 hverandre, og som tidligere ere beskrevne. Til denne Bindevævs- 

 hud fæster Muskelhuden sig, som dannes af cirkulære og langs- 

 gaaende Fibre, hvilke tildels anastomosere med hverandre. In- 

 denfor Længdemuskellaget iagttages et hyalint Bindevæv, der er 

 temmelig smalt, indeholder en stor Mængde aflange kornede Cel- 

 ler (Sempers Slimceller) og enkelte forgrenede Bindevævslegemer. 

 Til dette Bindevævslag fæster sig Tentakelkarret med sit flimrende 

 Cylinderepithel, hvis Cilier rage ind i Hulheden. Som tidligere 

 nævnt ligge disse yderst smaa Tentakler næsten skjulte i de før 

 beskrevne aflange Gruber, og kunne saaledes vanskeligen tjene som 

 Bevægelsesorganer, og heller ikke synes de paa Grund af deres 

 Lidenhed at kunne benyttes til Gribeorganer eller til at føre Fø- 

 den hen til Mundaabningen. En Funktion maa de imidlertid have, 

 men hvilken denne nu er, vide vi ikke. 



Kropshulheden er overalt beklædt med et flimrende Epithel 

 og er ved Vandkarringen forsaavidt afbrudt, som denne danner 

 Grændsen imellom Svælgsinus og den egentlige Kropshulhed. Idet 

 Ringkanalen, som ovenfor angivet, fæster sig til Radialstykkernes 

 Forlængelser, dannes 5 Aabninger, som føre ind til Svælgsinus, og 

 hvorigjennem altsaa denne korresponderer med Kropshulheden. 



Vi omtalte under Beskrivelsen af de ydre Charakterer 15 

 rørformige Forlængelser, som udgjorde endel af Mundskiven , og 

 som bidroge til at danne Hjulformen. Disse Forlængelsers Hulhed 



