Fra den norske Nordhavsexpedition. 249 



staar i Forbindelse med Kropshulheden igjennem 15 yderst smaa 

 halvmaaneformige Aabninger, der findes ved den øverste Rand af 

 Kalkringen. Forlængelserne vare fyldte med Kropshulhedens Ind- 

 hold og kunde udspændes og falde sammen, alt eftersom Kroppen 

 svulmede op eller tråk sig sammen. Dette er en Særegenhed ved 

 Slægten Trocbostoma, hvortil vi ikke kjende noget Analogen. 



Blodkar sy st e m e t. 



Tarmens Rygkar tager sitUdspring i den Fure, som adskiller 

 Mave fra Tarm med en Mængde yderst fine Grene, der forene 

 sig til en meget tynd traadformig Stamme; naar denne er kom- 

 men et Stykke ned paa Tarmens nedstigende Del, tiltager den i 

 Tykkelse og afgiver en Gren, der er temmelig kort og meget snart 

 forener sig igjen med Hovedstammen, som nu er bleven tykkere 

 og sender en Mængde Grene, foruden ind i Tarmvæggene, ogsaa 

 til det netformige Mesenterium. Karret , der altid ligger tæt til 

 og ved Siden af Mesenteriet, tiltager alt mere og mere i Tykkelse, 

 indtil den øverste Del af Tarmens opadstigende Slynge, hvor det 

 begynder at aftage i Tykkelse, saa at det paa den sidste nedsti- 

 gende Del bliver tyndere og tyndere, indtil det ender yderst fint 

 (knapt synbart ved stærk Loupe) i den nederste Del af Rectum, 

 et Par Millimeter fra Analaabningen. Rygkarret danner altsaa 

 intet saakaldfit Undernet, ligesaalidt som det afgiver nogen Gren 

 til Tarmtilhængene (Respirationstræet). Bugkarret tager Ldspring 

 paa Tarmens Bugflade, ligeledes med mangfoldige fine Grene, der 

 samle sig til en enkelt tynd Stamme, som bliver tykkere et Stykke 

 ned paa Tarmen, hvor den afgiver 3—4 temmelig tykke Grene, 

 som gaa over til Bugkarret paa Tarmens opadstigende Del, med 

 hvilket de anastomosere, og danne her 3— 4 Broer, Tab. 2. fig. 2. i. 

 Desforuden afgive disse 3—4 Grene atter en eller to Smaagrene, 

 som anastomosere med hverandre, og hvorved et Slags stormasket 

 Net opstaar. Bugkarret løber langs Tarmens hele Bugflade lige 

 ned til Enden af Rectum. Det aftager betydeligt i Tykkelse paa 

 den sidste nedstigende Del af Tarmen, fig. 2 i. ; men afgiver over- 

 alt en Mængde Sidegrene til Tarmen, hvortil det er bundet ved 

 Bindevæv. Imellom Ryg- og Bugkarret er i Tarmvæggene et in- 

 termediært Karnet, hvorved de anastomosere med hinanden. Hvor 

 disse to Hovedkar tage deres Udspring, der dannes af de yderst 

 fine Kar, hvormed de tog deres Begyndelse et Karcomplexus, som 



Nyt Magaziu f. Naturv. XXIV. III. 17 



