258 D. C. Daoielssen og J. Koren. 



Dyrets Hud er læderagtig, seig og meget kontraktil; den dan- 

 nes af en klar, yderst tynd, gjennemsigHg, strukturløs Cuticula, 

 indenfor hvilken er et enkelt Epithellag af Cylinderceller, der fæ- 

 ster sig til Læderhuden (Corium). Denne er temmelig fast og 

 bestaar af et stærkt fibrillært Bindevæv, i hvis ydre Lag forskjel- 

 ligformede Kalklegemer ere leirede, Fig. 4 b, imedens i det indre 

 findea spredte dels Celler med et kornet Indhold, Hg Sempera 

 Slimceller, dels forlspngede Bindevævslegemer, og dels yderst smaa 

 Kalkkorn. Indenfor Læderhuden ere de to Muskellag, nemlig Tver- 

 musklerne og Længdemusklerne. Tvermusklerne, der ere bundne 

 til den indre Flade af Corium, danne næsten en saramenhængende 

 Hud, kun skilte fra hverandre ved en yderst fin Bindevævsstribe, 

 hvori findes smaa Kalkkorn. Henimod Dyrets hagerste Ende 

 blive Tvermusklerne noget stærkere og danne her en Sphincter 

 omkring Analaabningen. I den forreste Ende hjælpe de til at 

 danne Sphincteren om Munden. Hvorvidt disse Tvermuskler gaa 

 uafbrudt rundt Legemets indre Hudflade og saaledes danne virkelige 

 Ringmuskler, eller de ere afbrudte ved Længdemusklerne, skulle 

 vi ikke med Sikkerhed kunne afgjøre. da vi ikke have havt Mate- 

 riale nok til en saadan Undersøgelse, der forøvrigt frembyder ad- 

 skillige Vanskeligheder; men efter hvad vi have seet, tro vi helst, 

 at de virkelig ere afbrudte i Lighed med, hvad vi anførte ved at 

 omtale Tvermusklerne hos Trochostoma. Længdemusklerne ere 5, 

 hvoraf 2 paa Byg- og 3 paa Bugfladen. De strække sig fra Mun- 

 den til Analaabningen. ere enkelte, temmelig tykke, oratr. 0,8 m. m. 

 brede, og bindes foruden til Corium ogsaa til Tvermusklerne med 

 en Mængde stærke Bindevævstraade, Fig. 3, a. Paa Dyrets hagerste 

 Ende blive de noget smalere, og paa den forreste, hvor de lige- 

 ledes smalne af, gaa de over paa Mundskivens Underflade og fæste 

 sig i Nærheden af Munden. Muskellaget er beklædt med Bug- 

 hinden (Peritoneum), der dannes af Bindevæv, hvori findes enkelte 

 Muskelfibre, yderst smaa, spredte, aflange Kalkkorn, og paa hvis 

 indre Flade er et flimrende Epithelovertræk. 



I Kroppens Hud findes Kalklegemer, der optvæde under to 

 Hovedformer, nemlig som Stave (Spikier) og som elliptiske Skiver. 

 Spiklerne ere temmelig spredte og kun paa enkelte Steder, saasom 

 henimod Fødderne, mere samlede De ere mepret smaa fra 0,054— 

 0,080 m. m. lange, og fra 0,002—0,003 m. m. brede, have hyppigst en 

 krummet Form, noget nærmende sig Hesteskoens, Fig. 5. 5. 5, me- 

 dens enkelte ere næsten lige, Fig. 4, 6, 6, De have paa Midten 



