262 D. C. Daiiielsseii og J. Koren. 



udspringe ligeledes 4 griffelforruige Stave, 2 paa hver Side, hvoraf 

 de to, der ere overordentlig lange, have en horizontal Retning, 

 Fig. 14, c, imedens de to andre, der ere noget kortere, have en 

 meget skjæv Stilling, Fig. 14, d. Disse 4 Stave, der i det Hele 

 ere meget læugere , end de forreste , ere ligeledes bredest ved 

 Basis; deres Ender ere dels temmelig spidse, dels ere de kløftede. 

 Det er de hagerste, lange horizoutaltløbende Stave, der forene 

 sig med de tilsvarende fra de tilgrændsende Kalkstykker, som 

 væsentlig danne den femkantede Ring. Forbindelsen sker ved 

 Bindevæv og paa den Maade, som Dr. Théel har paaviat ved 

 Elpidia. Fra Kalkringen udbreder sig en yderst tynd Bindevævs- 

 membran, som omgiver Spiserøret og fæster sig paa den bag3rste 

 Flade af Mundskiven, hvorved Svælgsinus dannes. ludenfor denne 

 Membran sees en Mængde fine Bindevævstraade, der dels udgaa 

 fra den ydre Flade af Svælget, dels fra Mundskiven, og som fæste 

 sig paa Enderne al Kalki ingens forreste Stave. Vandkarringen 

 danner en temmelig smal Kanal, der ligger strax bagenfor Kalk- 

 ringen, og omgiver det indknebne Svælg lidt foran det Sted, hvor 

 dette gaar over i Maven, Fig. 3, k. Fra Ringkanalen udgaa 5 

 Kanaler, 3 paa Bugsiden og 2 paa Ryggen. De to af Bugkanalerne, 

 der udløbe fra Siderne, dele sig hver i 3 Grene, hvoraf den største, 

 der kan betragtes som Kanalens Fortsættelse , gaar til Siden, 

 løber langs den indre Flade af Kropsvæggen ligetil den hagerste 

 Ende og danner Længdekarret, hvoraf der altsaa er to, et paa hver 

 Side af Bugen. De to andre Grene gaa til hver sin Tentakel, 

 hvori de udbrede sig. Den tredie Bugkanal, ligesom Rygkanalerne 

 afgive hver 2 Grene, en til hver sin Tentakel. Fra Længdekana- 

 lernes ydre Væg udgaa en Gren til hver Fod, og uden at kunne 

 angive det med fuld Sikkerhed, forekom det os, som om der paa 

 den indre Væg, især paa den hagerste Del af Længdekarret, 

 fandtes Udbugtninger, der laa nedsænkede i Huden og kunne 

 svare til FodarapuUerne hos mange Holothurider , Noget som 

 virkelig finder Sted hos Elpidia ifølge Dr. Théels Angivelser. 

 Længdekanalerne ere iigesaa tykke, som selve Vandkarringen, og 

 deres indre Flade er cilierende ligesom dennes. Den Poliske 

 Blære er pæreformig, meget stor med en temmelig kort Stilk, 

 der gaar som sædvanlig over i Vandkarringen paa Bugsiden, Fig. 

 3, 1. Stenkanalen er temmelig lang, smal og slangeformig; dens 

 yderste Ende er afrundet og fastvoxet til Huden ved den ydre 

 Rand af den venstre Rygmuskel, just paa det Sted, hvor Mund- 



