Fra den norske IN ordhavsexpeditiou. 263 



skiven gaar over i Krop[)en. ^.trax indenlor dcu lastvoxede Ende 

 sidder Madreporpladen , der danner en knopformig Foiliøining 

 paa Stenkanalen. Madreporpladen har en meueandrisk Overflade 

 med Forhøininger og Fordybninger, og hvis Organisation ikke 

 synes at aiVige væsentlig fra Madreporpladen hos ïrochostoiua. 

 Fra Madreporpladen bugler IStenkanalen sig henimod Vandkai ringen, 

 hvor den udmunder paa Rygsiden ligeoverfor den Poliske Blæres 

 Udmunding. Stenkanalen bestaar af et temmelig fast Bindevæv; 

 men er uden Kalk. 



Blodkarsystemet frembyder intet Særegent. Tarmens Rygkar 

 begynder i den Forsnevring, som findes der, hvor Maven gaar over 

 i Tarmen; det følger nu dennes Slyngninger lige ned til Rectum. 

 Paa denne Vei afgiver det en Mængde Sidegrene til Tarmen , 

 hvilke anastomosere med Bugkarrets Forgreninger, og danner 

 derved Netudbredninger i Tarmenes Vægge. Desforuden afgiver 

 det Grene til Mesenteriet og en temmelig stor Gren til Kjønt,- 

 organerne. Bugkarret tager sit Udspring paa Tarmens Bugside, 

 i Niveau med Rygkarret, er meget fint ved sit Udspring, tiltager i 

 Tykkelse paa den anden Cforanløbende) Slynge, Fig. 3, n, og 

 afgiver en Mængde Sidegrene til Tarmen , der som tidligere nævnt 

 forene sig med Rygkarforgreningerne. Mavens Rygkar, der er 

 tykkere end Tarmens, gaar fortil langs Mave og Svælg og bidra- 

 ger til i Forening med Bugkarret at danne en Ring omkring 

 Svælget, lige bag Vandkarringen. Det afgiver Sidegrene, som 

 netformig udbrede sig paa Maven og Svælget, hvor de anastomo- 

 sere med Bugkarrets Forgreninger. Bugkarret er omtrent dobbelt 

 saa tykt som Rygkarret Fig. 3, m, og afgiver lignende Grene, 

 som dette. Mavens Bugkar synes at udspiiuge med mange smaa 

 Grene fra Mavens bagerste Ende, hvor denne gaar over i Tarmen 

 uden at have nogen direkte Forbindelse med Tarmens Bugkar. 



Kjønsorganerne ere fæstede med et meget langt, fast og tem- 

 melig bredt Ligament til den dorsale Del af Mesenteriet, just paa 

 det Sted, hvor Tarmen begynder, og bestaar af to Huvedstammer, 

 der forene sig til en Stamme, som er bunden til det ovennævnte 

 Ligament. Den ene Hovedstamme laa imellem Tarmbugtniugen, 

 uden at være bunden til denne, flotterede frit i Krop^hulheden, 

 og var den største. Fig, 3, o; den dannes af et rundt, halt Rør, 

 hvorfra udgaa mange temmelig korte Grene, der ere forsynede med 

 Smaablærer, 4—6, saaledes at altid Enden af Grenen er delt i 

 to, Fig, 3, p. Den anden Hovedstamme er kortere og fattigere 



