298 A. Des Cloizeaux. 



gulagtige feldspater i granit- ogi pegmatit-sammeuBætningen fra en 

 mængde lokaliteter rundt orakring paa kloden, saaledes som mer 

 end 100 prøver vise, dem jeg hidtil har iindersøgt. Resultatet af 

 denne undersøgelse synes at udtale, at mikroklin er mere ud- 

 bredt i naturen end ortoklas, og ligeledes, at gjennemtrængning 

 med albit hos mikrokliaen, som hos ortoklasen er et forhold, som 

 kun kjender yderst faa undtagelser. 



Hos mikroklin for exempel har jeg kun iagttaget eu eneste 

 varietet, som er absolut fri for albit; denne findes i smaa grøn- 

 lighvide partier, indvoxet med ægirin, ved Magnet Cove, Arkansas. 

 Strukturen er her meget regelmæssig strimlet, og den bestaar i 

 hemitrope baand, indfattede indi hverandre. 



Hos ortoklas er exempler uden indsluttet albit mindre sjeldne. 

 Som saadanne kan man navnlig opføre: 

 1° opaliserende feldspat i Fredriksværns zirkon-syenit. 

 2° gjennemsigtig sanidin fra Bockeskyll og Wehr i Eifel, 

 3* gjennemsigtig adular fra St. Gotthard og fra Valais. 

 4° adular i smaa krystaller m p a' (110) (001) (101) sammen 

 med kvartskrystaller paa snore i gneis fra Bareges (Hautes 

 Pyrénées). 

 5° maanesten fra Ceylon. 



6° Breithaupts feldspat: ,, paradoxid" fra Euba i Saxen. 

 7° murchisonit fra Dawlish i Devonshire. 

 8° en vakker krystal gjennemvoxet med svovlkis fra Tunaberg 



sammen med lepoHt krystaller (anortit). 

 9° en aventurin-feldspat i brede røde blade dannende sammen 

 med smaa partier af hvid albit, en bergart, fundet i erratisk 

 blok 1858 af Nordenskjöld ved Hammerfest. 

 Som blanding derimod af mikroklin med overveiende ortoklas 

 kan anføres: de røde krystaller fra Baveno; brungule krystaller 

 fra Schwarzbach nær Hirschberg i Schlesien, hvilke vise den al- 

 mindelige Baveno-tvillingforra, samt en rødlig graa feldspat i smaa 

 spaltestykker fra Næskilen ved Arendal. 



Om man skjærer af disse varieteter ganske tynde plader pa- 

 rallel basis, saa vise de en grundmasse af graalig ortoklas i al- 

 mindelighed temmelig lidet gjennemsigtig, og i den er indstrøet 

 smaa indslutninger af albit og baand af mikroklin i variabel form 

 og udstrækning, sædvanligvis ordnede i 2 systemer, hemitropisk 

 stillede i forhold til hverandre, og som tegne dels rektangulære 



