Ændringer, som Planterne undergaa, 331 



ytrer sig herom omtrent saaledes: Det er en velkjeudt Sag, at 

 Blomsterne paa flere virkelig alpinske Væxter, f. Ex. Gentiana 

 nivalis, Veronica saxatilis og alpina, Mulgedium alpinum. Rhodo- 

 dendron lapponicum, Azalea procumbens, Silene acaulis &c. &c. 

 udmærke sig ved ualmindelig rene og stærke Farver; men det 

 samme gjelder ogsaa om flere Lavlandsvæxter, der under visse 

 Forhold kunne gaa temmelig høit tilfjelds, f. Ex. Epilobium angu- 

 stifolium, Geranium sylvaticum, Lychnis sylvestris, Andromeda po- 

 lifolia (te, ja den i Lavlandet biege Veronica serpyllifolia faar 

 ofte paa Fjeldene en mørkblaa og den hvide Trientalis europaea en 

 rosenrød Farve'). Ogsaa de dyrkede Prydvæxter undergaa den 

 samme Ændring: Høsten 1843 sendte Herr Wahlberg til Qvick- 

 jock Præstegaard (67° 3') Frø af flere af de almindeligt dyrkede 

 Prydvæxter og disse fik han se i anden Generation Sommeren 1845 : 

 Nigella damascena, som i sydligere Egne er hvid eller blegblaa, 

 havde der faaet en næsten til staalblaat grænsende Farve, og den 

 rødblomstrende Varietet af Lathyrus odoratus havde faaet en 

 ukjendt Styrke og Klarhed. Potetblomsterne vare i Lapmarken i 

 Almindelighed stærkere farvede og rødere end sædvanligt. Et^ 

 Drag af rødt er gjerne charakteristisk for Fjeldvegetationen og 

 dette har vistnok en væsentlig Del i de ovenfor nævnte stærkere 

 Farver. Dette Drag viser sig ikke alene i den blaa men ogsaa i 

 den gule, grønne og hvide Farve. Polemonium caeruleum har 

 paaFjeldet en smuk, i det violette overgaaende Nuance; Saxifraga 

 aizoides, Leontodon taraxacum m. fl. blive der ofte mere eller 

 mindre brandgule og Coeloglossum viride rødbrun. Men ligesom 

 Farven af Blomsterne hos Lavlandsplanter, der tillige forekomme 

 paa Fjeldene, her tiltage i Styrke, saaledes synes ogsaa Farven 

 paa Fjeldplanterne, naar de flyttes til lavere eller sydligere Egne, 

 at tabe sig. Herpaa giver Andromeda polifolia m. fl. men især 

 Polemonium caeruleum et tydeligt Bevis. Den sidste har i Lav- 

 landet lysblaa ja endog hvide Blomster, og naar den dyrkes i 

 Stockholm af Frø fra de norske Fjelde, faar den efter kort Tids 

 Forløb den lyse Farve. 



•) Det samme har inan iagttaget paa Høifj eldene i Norge baacle med denne 

 Art og med Cornus svecica. A. B lytt. Norges Flora. 2den Del. 

 Christiania 1874. Pag. 830. A. B lytt. Om Vegetationsforholdene ved 

 Sognefjorden. Christiania 1869. Pag. 147. 



