Om gamle Strandlinier i Norge. 11 



dens ligesom paa den første Station fra Plateauets ydre 

 Rand det faste Fjeld, uden at være dækket i nogen merke- 

 lig Grad af Ur, sænker sig temmeliu^ brat ned imod Ilsvi- 

 ken. Naar jeg paa denne anden Station lagde Øjet ned 

 i Slrandlinieplateauets Niveau, viste dette sig, efter Sigt 

 med et Klinometer, horizontalt saavel søndenfor som nor- 

 denfor. Desuden viste Terrassen, hvorpaa Sverresborg- 

 Klimpen er beliggende, en horizontal Overflade i Flugt 

 med Strandliniens Plateau, Den tredie Station tog jeg 

 paa et Punkt længere Nord, hvor Fjeldvæggen i Protogin- 

 granitten bøjer at mod \'est, saaat Liniens største Del ikke 

 læ: gere kunde sees og hvor en videre Vandring blev stand- 

 set af Fjeldet, der her danner den stejle Side af en liden 

 Dal. Det Plateau, hvorpaa jeg her stod, var saa smalt 

 og Fjeldvæggens Karakter saa forskjellig fra de tidligere 

 Punkters, at jeg maatte tvivle om jeg her havde med selve 

 Strandlinien at gjøre. Ikke mange Skridt før jeg kom til 

 denne Station var der en tydelig Nedstigning at merke 

 i den Vej, jeg fulgte. Efter at have observeret Barometret 

 m m. paa denne Station gik jeg tilbage, tog en lignende Obser- 

 vation paa anden Station, paa den øvre Strandlinie lige- 

 overfor og paa den første Station Kommen ned til Byen, 

 tog jeg atter en Barometerobservation ved Landgangsbroen. 

 Resultatet af Barometerobservationerue ere: 



Højde Cn. Fod) over Middelvanastand af nedre Linie. 

 Iste Station (sydlige Ende) Midten nordligste Station. 

 Iste Obs. 2den Obs. 



512.8 5116 5109 496 6 



Medens saaledes den søndre Ende og Midten viser sig 

 at ligge saa nær i samme Niveau, som Barometerobser- 

 vatiouerne og Ujevnhederne i selve Linien tilstede at be- 



^ X2 '^ ^'^- 



