66 Robert Collett. 



terne omkring Christianiafjorden og Mjøsen er den periodisk 

 talrig, og langs Vestkysten alm. idetraindste op til Sønd- 

 fjord. Skjønt en Lavlandsform forek. den paa Fjeldsiderne 

 sporadisk lige op til Birkeregionen, og vil derfor sandsynligvis 

 vise sig at forekomme ogsaa i Landets nordligere Land- 

 skaber.,.jQ ß/,, 



De søge ikke udelukkende vegetabilisk Føde, men for- 

 tære deres fangne og døde Kammerater, etc; hos gamle 

 Individer er underti !en Kindtændernes Rod lukket, som en 

 Antydning til deres omnivore Natur. 



Ligesom de øvrige J/vivolini optræder den visse Âar i 

 større Antal end sædvauligt, og yngler herunder langt ud 

 paa Høsten ; i 1871 saa jeg jevnlig smaa Unger ved Chri- 

 stiania i Slutningen af November. Denne Forøgelse over 

 det normale Antal antager dog aldrig saadanne Dimensioner, 

 som hos flere af de følgende Arter. 



17. A. rufocanus, (Sund.; 

 1847. Hypudæus rufocanus. Sund. Öfv. Kgl. Vet. Ak. Förh. 1846. p. 122. 



71° — 69°. Tilhører Finmarken, og er alm. idetmindste 

 ned til Tromsø's Breddegrad, hvor den af Prof. Malmgren 

 bemærkedes talrigt ved Balsfjorden i 1861. Fra det egent- 

 lige Finmarken har Univ. Mus. modtaget Ind. fra Komag- 

 fjord nær Hammerfest, fra Karasjok, og fra Varangerfjorden. 

 Periodisk optræder den her i stort Antal overalt, og an- 

 retter herunder betydelig Skade p'aa Græsvæxten, samt 

 viser sig ogsaa inde i Husene. Sommeren 1872 fandt jeg 

 den yderst talrigt ved Porsangerfjorden, hvor den havde 

 Tilhold paa lyngbevoxede Steder, og hvor Jorden i mile- 

 vide Strækninger var gjennemhullet af dens Gange, Ven- 



