Ueraærkninger til Norges Pattedyrfauna. 69 



Gange, og hvori de løb mod stor Hurtighed. Ofte saaes 

 de svømmende i Myrerne eller mellem Lyngtuerne paa over- 

 Rvømmede Steder; et stort Antal havde ligeledes sit Til- 

 hold i Fjeldstuernes Udhuse. Rederne laa aabent, støt- 

 tende sig til en Tue, vare runde og hyggede af omtr. 3 

 Tommer lange, friske Stråa. Ungernes Antal var oftest 7. 

 Flere Kuld bleve satte i Verden samme Sommer; i Beg. 

 af Juni vare mange Hunner drægtige, i Slutningen af Juli 

 havde flere Reder atter smaa Unger, medens Hannernes 

 Testes vare svulmende. Ventriklerne indeholdt blot Vege- 

 tabilier; fangne Individer lokkedes let ved Ost, men for- 

 smaaede Kjød. De syntes ikke at foretage nogen egentlig 

 Vandring. 



Mellem Dovre og Finmarken mangle endnu Observa- 

 tioner, men det er sandsynligt, at denne Art er udbredt paa 

 de fleste højereliggende græsbundne Steder op til Nordcap. 



I Østfinmarken er den oftere fanden af Nordvi ved 

 Varangerfj orden, og Univ. Mus. har modtaget talrige Ex. 

 herfra, saavelsom fra Komagfjord ved Hammerfest og fra 

 Karasjok i det indre af Vestfinmarken. Paa de fleste af 

 disse Localiteter optraadte den hyppigt i 1872. 



Blandt et Antal Individer, nedsendte fra Karasjok i 

 1872, fandtes en Albino. 



21. A, gregarius, (Lin.) 



1766. Mus greaarius, Lin. Syst. Nat ed. 12. tom. 1. p, 84. 

 1834. Hypudæus agrestis, Melch. (ex Lin. 1761) Danske Stats 

 Norges Patted, p. 114. 



og 



58°— 71°. Er i alle Landets Dele alm. og periodisk 

 optrædende i store Skarer. I størst Antal er den udbredt 



