Bemærkninger til Norges Patte dy rfauna. 73 



Vandringerne afsluttes ved Individernes Død, der oftest 

 er en Følge af en paa Grund af Overbefolkningen fremkaldt 

 Epizooti. Da denne udvikler sig ligesaa sikkert paa Høj- 

 fjeldet selv, som i de lavere Dele, kan den ikke udelukkende 

 opstaa af de uvante Forholde, hvorunder Individerne leve; 

 Højfjeldene synes saaledes umiddelbart efter Vandringernes 

 Ophør næsten fuldkommen afbefolkede. Dødeligheden er 

 stærkest, jo større Masserne ere, ligesora den synes at for- 

 øges ved Hede og Vandmangel. Under de store Vandringer 

 vil man naarsomhelst kunne blive Vidne til disse pludselige 

 Dødsfald blandt Individer, der synes fuldkommen friske og 

 uskadte. Frivilligt vender intet Individ, der er naaet ned 

 i Lavlandene, tilbage til Højfjeldet. 



Under Vandringerne efterstræbes de (foruden af enkelte 

 blandt de ovenfor nævnte Rovdyr og Rovfugle, der følge 

 dem fra Højfjeldene), især af Fulco tinnunctilus^ Buteo 

 vulgaris, alle Strigidæ og flere andre Dagrovfugle, Mustela 

 nivalis, Viilpes vulgaris; endvidere, foruden af Husdyrene,*) 

 af diverse Cofvidæ, samt i de nordlige Dele af Lestris- 

 og Lams-kxiev^ {'is,ær Lurus ynariuus, argentatus og gtaticus). 



Den umiddelbare Aarsag til deres Forøgelse ligger 

 utvivlsomt i en undertiden gjennem flsre Aar vedvarende 

 Sammenstøden af saadanne Omstændigheder, der lette Ind- 

 gaaelse af Ægteskab og Ungernes Optbstring, saaledes at 

 baade et ulige større Antal Forbindelser indgaaes, end i 

 normale Aar, og disse ere i en usædvanlig Grad fuld- 



*) Det horer til Anomalierne i de tamme Drøvtyggeres Levesæt, at 

 de (især Kjørene og Gjederne) undertiden dræbe og fortære Le- 

 mæn. Det samme er Tilfældet med den vilde Ren paa Højfjeldene 

 og Tamrenen i Finmarl en. 



