74 Robert Collett. 



tallige. Men nærmere at paapege disse Omstændigheders 

 sande Natur er os ligesaa vanskeligt (eller umuligt), som 

 at tilvejebringe uomstødelige Bevisgrunde for visse Lepid- 

 opterlarvers massevise Optræden i visse Aar. Det er ret 

 mærkcligt, at disse Forøgelsen befordrende Omstændigheder 

 ere altid samtidigt gunstige for andre nærbeslægtede, men 

 af hinanden uafhængige Dyreformer. Under alle de Aar, 

 hvori M. lemmus vandrer, indtræder ufravigelig samtidig 

 en Forøgelse over det normale Antal af en eller flere Ar- 

 vicola-kxXev, (for vore sydlige Egnes Vedkommende især af 



\ ^. grevai ins, amphibius og rntticeps^ for Finmarkens af J. 

 rufocamis^ rutilus og ratticeps)] endvidere at Mus sy I v at i- 



j .£!£1,<*- ^- Forøgelsen af disse Arter antager dog ikke det 

 store Omfang, som hos U. lemmus, ligesom disse, som 

 ovenfor nævnt, næsten ganske savne den sidstnævntes mi- 

 gratoriske Tendents. 



Fremdeles har under hvert af de senere Vandre- og 

 Yngleaar i Egnene søndenfor Dovre og omkring Trondhjems- 

 fjorden samtidig Soriccs,] Haren, og de fleste Tetruonidæ 

 optraadt i større end almindeligt Antal, 



Hertil kommer forskjellige andre Dyreformer, der i 

 Regelen o fattes som staaende i et bestemt Afhængigheds- 

 forhold til M. lemmus^ idet de optræde i større end nor- 

 malt Antal under Lemænernes Vandreaar, som det antages 

 paa Grund af den overflødige Føde, saasom begge Arter 

 Mustela, Vulpes lagopus, Nyctea scandiaca, Buteo lagopus 

 0. a. Dette Afhængighedsforhold mellem de nævnte Arter 

 er dog neppe den eneste og sande Grund til deres uforholds- 

 mæssige Fcrøgelse. Ved en tidligere Lejlighed har jeg nævnt*), 



^) Remarks on the Ornithology of Northern Norway, (Forh, Vid. 

 beisk. Chr.ia 1872, p. 223.) 



