86 Robert Collett. 



Farn. 7. Leporidæ. 

 Gen. 1, Lep us, Lin. 1766. 



26. L. timidîis, Lin. 



1766. Lepus timidus, Lin. Syst, Nat. ed. 12 tom. 1 p. 77. 



58°- 71°. Hører til Landets mest udbredte Pattedyr, 

 og er over hele Fastlandet alm. paa alle Localiteter fra 

 Lindesnæs til Nordcap. Paa de sydlige Højfjelde er den 

 særdeles talrig i Birke- og Vidieregionen, og strejfer ofte 

 op til Snegrændsen, hvor den i Gudbrandsdalsfjeldene 

 af Forstmester Barth er funden i en Højde af 6000' o. H. 

 Paa de fleste af Øerne langs hele Skjærgaarden, selv de 

 store Øgrupper Lofoten ag Vesteraalen, mangler den op- 

 rindeUg, men er paa flere Steder indført, og har derefter 

 formeret sig stærkt. 



I Kystegnene, især om Vinteren er mild og sneløs, 

 anlægges ofte Vinterdragten ufuldstændigt hos flere eller 

 færre Individer, {L. canescens, Nilss. 1847). Dette ind- 

 træffer især regelmæssigt paa Jæderens Lavslette ved Sta- 

 vanger, hvor alle Indiv. ere Vinteren over jevnt blaagraa. 

 Lignende ikke udfarvede Individer optræde hist og her i 



saalidt som andre norske Forf., der beskrive disse Egne. Strøms 

 Opgift i Søndmøres Beskr. (Sorø 1762), hvor den nævnes blandt 

 dette Præstegjælds Dyrearter, er sandsynligvis blot udskrevet af 

 Linnés F. S., og ikke begründet ved nogensomhelst Observation 

 fra Forfatterens Side, da den ikke paa noget Sted omtales i hans 

 efterladte Mscr. Hvorvidt i Virkeligheden denne Art i Midten af 

 forrige Aarh. tilhørte Landets Fauna, er saaledes umuligt at af- 

 gjøre; i ethvert Fald er intet Ind. senere bleven paavist eller om- 

 talt fra Finmarken eller andre Dele af Scandinavien. 



