Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna. 89 



Individer. For Feraaaret 1871 — 1875 foreligge endnu kun 

 ufuldstændige og usikre Meddelelser. 



Ved en Undersøgelse af de samme statistiske Opgivter 

 vil det vise sig, at denne Art, i Modsætning til, hvad der 

 inden det nævnte Tidsrum har været Tilfældet med de øv- 

 rige i Norge forekommende Rovdyr, aarlig tiltager i Antal. 

 Saaledes har Antallet af de i Femaaret 1866—70 præmie- 

 belønnede Individer været ialt 874, imod 547, 628, 563 og 

 592 i de nærmest foregaaende Femaar. 



Denne pludselige og stærke Forøgelse, der især har 

 været fremtrædende i et enkelt Fogderi CHallingdal)') er 

 saameget mere paafaldende, som Lilljeborg for Sveriges 

 Vedkommende bestemt angiver Antallet af dette Rovdyr 

 at være i Aftagendo; og un-^tet denne Forøgelse er søgt 

 begründet i Ulvens Forsvinden i det nævnte Tidsrum, kan 

 man dog neppe værge sig mod en Mistanke om, at det 

 store Antal for en hovedaagelig Del skyldts en fejlagtig 

 Udbetaling af Præmierne. Dette bliver saameget mere 

 sandsynligt, som det gjentagne Gange (især i det oven- 

 nævnte Fogderi) er i Løbet af det sidstforløbne Femaar 

 (1870 -75) opdaget svigagtige Forsøg paa at opnaa Præmie- 

 belønning for Individer, der have vist sig at være Unger 

 af Vulp' s lagopus. Ikkedestomindre tør det antages, at 

 deres Antal idethele i de senere Aartier ikke er aftaget. 



I vertical Retning gaar den paa de sydlige Højfjelde 

 lige op i Vidiebeltet, men maa dog som Regel ansees for 

 at have sin Grændse i Granregionens øvre Dele. I Juni og 



') I Femaaret 1R66— 70 er i Budskeruds Amt udbetalt Præmier for 

 227 Individer, medens Antallet i de 3 nærmest foregaaende Fem- 

 aar aldrig oversteg 36, og blot i 1846—50 naaede op til 6S! 



