98 Robert Collett. 



Rækker at spores saagodtsom overalt i Landets sydlige 

 Dele. I de af de nærmest paafølgende Aar, hvori My odes 

 lemmus vandrede, bleve vistnok et ikke ubetydeligt Antal 

 dræbte, men heraf har utvivlsomt en væsentlig Del været 

 Unger af Vuljjes lagopus. I Aarene 1850 vedblev denne 

 Aftagen og med en saadan Følge, at de mod Slutningen 

 af dette Tiaar allerede vare næsten ganske forsvundne fra 

 flere Egne i de sydlige Dele. I Aarene i860 rømmedes 

 efterhaanden næsten alle de indre Districter, og det har i 

 Virkeligheden i de nærmest paafølgende Aar været vanske- 

 ligt her at paavise endog et eneste sikkert Bevis paa deres 

 Tilstedeværelse.') Medens saaledes (ifølge de statistiske 

 Opgaver) Antallet af de præmiebelønnede Individer for det 

 hele Land endnu i 1860 udgjorde 273 St., faldt det i 1861 

 og 1862 ned til 106 og 109; i 1864 bleve 98 Individer 

 fremstillede til Belønning, hvoraf de 55 tilhørte Finmarken, 

 i 1865 blot 60, hvoraf fremdeles Finmarken ydede de 31, 

 og af de øvrige ii9 vare uden Tvivl de fleste blot Unger af 

 Vulpes lagopusP-^ I Femaaret 1866 — 70 er Antallet an- 

 givet til ialt 83 St., (Finmarkens 112 fraregnede), altsaaher 

 gjennemsnitlig 16—17 Individer aarlig. Det er saaledes 

 klart, at den netop tilbagelagte Periode med Hensyn til 

 Individernes fuldstændige Forsvinden nærmest maa sam- 



') Denne Aftagen har, om end i noget ringere Grad, fundet sam- 

 tidig Sted i det mellemste og sydlige Sverige, samt tildels i Fin- 

 land. Ogsaa i Finmarken har man i visse Districter sporet en 

 tydelig Formindskelse i Individernes Antal, medens dette i andre 

 har holdt sig tilsyneladende uforandret. 



*) H vad Aaret 1863 angaar, i hvilket netop Myodes lemmus foretog 

 en storartet Udvandring, kan man med endnu større Vished an- 

 tage, at det for dette Aar angivne Tal (208) er feilagtigt, og 

 vistnok maa reduceres til mindre end det halve. 



