100 Robert Collett. 



heraf, at naar Betingelserne for denne ere ophørte, ville 

 ulvene paany udbrede sig, ligesom før. Forskjellige Om- 

 stændigheder tale for, at vi staa henimod Slutningen af 

 den omtalte Periode, og at vi følgelig atter ville se deres 

 Antal tiltage; men vi have samtidig Grund til at antage, 

 at deres Forøgelse denne Gang kun vil skride langsomt 

 fremad, og vistnok aldrig mere naa sin tidligere Højde, væ- 

 sentlig paa Grund af en forøget Iver hos Befolkningen 

 efter at holde dem borte, i Forening med de forbedrede 

 Vaaben, som nu staa til deres Raadighed. 



I Oet. 1871 blev uventet et ungt Ex, dræbt i Om- 

 egnen af Christiania. Den paafølgende Vinter saaes 2 Ind. 

 til forskjellige Tider i Gudbrandsdalens øvre Dele (Vaage 

 og Lesje). 



I 1872 viste de sig paa Grændsefj eldene mod Bergen 

 Stift, idet der i Marts Maaned saaes en Flok paa 9 St. i 

 Gols Prgd. i Hallingdal, i April 3 St. ved Nystuen paa 

 Filefjeld. Samtidig omtaltes de fra Østerdalen, ligesom de 

 i Vinteren 1872 — 73 bemærkedes enkeltvis i Namdalen. Af 

 de til Regjeringen indkomne (endnu noget ufuldstændige) 

 Meddelelser angaaende præmiebelønnede Rovdyr fremgaar, 

 at der dette Aar er dræbt 1 Ind. i Hedemarkens Amt, 2 

 i Christians Amt, 2 i øvre Thelemarken, samt endelig 3 i 

 nordre Trondhjems Amt; dog kan ingen af disse Individer 

 ansees som fuldkommen sikre, da deres Identitet ikke af 

 nogen Auctoritet er bekræftet. 



I 1873 bleve af en Flok, der i Begyndeisen af Aaret 

 viste sig i Gudbrandsdalens øvre Dele, 6 St. i Febr. Maa- 

 ned dræbte ved Gift, og deres Huder nedsendte til Under- 



Epizootier, især hvor Racerne holdes forholdsvis ublandede, saa- 

 ledes som det ofte er Tilfældet i de arctiske Landsdele, 



