Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna. 121 



tidligere fandtes i stort Antal, men nu vare „megit for- 

 ødde". Endelig omtaler han den som forekommende i / 

 „Nordlandene" (Nordland og Finmarken), og nævner den 

 blandt de Dyr, som Finnerne skyde med Pil og Bue. 



Hos Wolff') (1651) og Berentsen"'*) (1656) findes Claus- 

 søns Bemærkninger fordetmeste ordret gjengivne, uden at 

 noget nyt i denne Sag fremføres; dog tilføjer den sidste 

 følgende Tillæg, taget afLandsleyebolken: „Hjorte, Elsdiur, 

 Hinde eller andre store Diur er ingen Bonde eller U-frj 

 Mand tilstæd at skiude, videre end hver paa sin egen 

 Grund, 2 Stycker aarligen, oe det 14 Dage før oe 14 Dage 

 efter St. Bartholomæj Tider". Ogsaa Ramus gjentager i 

 1715 i sin „Norriges Beskrivelse" de ovennævnte Angi- 

 velser. 



I Chr. den 5tes norske Lovbog af 1687 fastsættes i 

 5—10—1 Hjortens Fredningstid fra 10 August til 6 Sep- 

 tember, hvilken Termin ved senere Forordninger blev flere 

 Gange udvidet og forandret, eller endog C^ Februar 1744) 

 delvis ophævet. Som en Følge heraf begyndte deres An- 

 tal omkring Midten af forrige Aarh. overalt stærkt at af- 

 tago, hvortil ogsaa, og maaske fornemmelig bidrog de 0de- 

 læggelser, for hvilke de samtidig vare udsatte af Ulvene, 

 der netop, som tidligere nævnt, langs Vestkysten gjennemgik 

 en Periode, hvori de optraadte i stort Antal. Om denne 

 Aftagen af Hjortenes Mængde berette saagodtsom alle de 

 Forfattere, der i den sidste Halvdel af forrige Aarh. skil- 

 drede Naturforholdene i Districterne langs Vestkysten. 



Det kan saaledes ansees som sandsynligt, at de allerede 



^) Norrigia illiistrata (Kbhvn. 1651). 



') Danmarckis Oe Norgis;^Fructbar Herlighed (Kbhvn, 1656). 



