134 Robert Collett. 



Ordo 7. CETE. 



Fam. 1. Delphinidæ. 



Gen. 1. Phocæna, Cuv. 1829. 



49. P. communis^ Less. 



1766. Delphinus phocæna, Lin. Syst. Nat. ed. 12 tom. l. p. 108. 

 1827, Phocæna communis, Lpss. Man. Mamin. p. 413, 



58°— 71°. Forek. i alle Fjorde fra Hvaløerne og den 

 svenske Grændse op til Varangerfjorden. Ofte trænger den 



1862 indfangedes i de kongelige Jagtrevierer omkring Jagtslottet 

 Hohen-Schwangau i Bayern. Indtil deres Afrejse om Høsten op- 

 ammedes de af tamme Gjeder; i October Maaned Meve de af- 

 hentcde i Augsburg, og førte til Laurvig. Allerede undervejs 

 vare 2 af Dyrene døde, de øvriije bleve paa Hjul og Dampskib 

 bragte til Gaarden Haakenæs ved Indløbet til Vestfjorddalen i 

 Thelemarken, hvor de tilbragte Vinteren i en med et Skur for- 

 synet Indhegning. Et af Hundyrene, der allerede ved Ankomsten 

 var sygt, ('øde kort elter, ligesom endnu et blev stanset ihjel af 

 et af de ældre. De øvrige 3, der bestode af 2 Hunner og 1 

 Han, trivedes vel i den paafølgende Vinter, og fodredes med Løv 

 af Birk, Ener, Gran, samt med Lav, (sandsynligvis Cladonia ran- 

 yiferina). Om Vaareu bleve de sammen med Gaardens Krea- 

 turer satte i Frihfd, og holdt sig hele Sommeren i Gaardens 

 Nærhed; oii Dagen kunde de øjnes i de øverste Dele af Fjel- 

 dene, hvor de ved Legen og overgivne Sprang syntes at vise, at 

 de nye Naturforholde ikke kunde være nogen Hindring for deres 

 Trivsel; om Aftenerne indfandt de sig gjeme ved Gaarden for 

 at modtage Salt. Men i Løbet af Høsten bleve de samtlige an- 

 grebne af Drejesyge {Coemirus cerebrals). 2 af Dyrene døde, det 

 3die sprang i Vildelse ud i Tinsøen og druknede. 



