Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna. 135 



ind i de dybeste Fjordbunde, og fra Elvemundingerne 

 undertiden et Stykke o i i det ferske Vand for at søge 

 Laxen; saaledes er den i Mandalselven jevnlig seet i 1—2 

 geogr. Miles Afstand Ira Søen, ligesom den ofte stiger i 

 Glon)men op til ovenfor Frederikstad. Den er overalt sta- 

 tionær, ogsaa i .de finmarkske Fjorde. 



Gen. 2. Globicephalus, Less. 1828. 

 50. G. melas, (Traill). 



1809. Delphinns melas, Traill, Nich. Journ. vol. 22, p. 21. 



1812, DeljMnus globicpps, Cuv. Ann, Mus. d'Hist. Nat. tom. 19 p. 14. 



60° — 70°. Besøger undertiden Vestkystens Fjorde i 

 større eller mindre Skarer, men synes ikke at yngle i Nær- 

 heden af de norske Kyster. Disse Besøg, der især indtræffe 

 paa Strækningen fra Bergen til Trondhjems'jorden, og øjen- 

 synlig tilhøre den Stamme, der bebor Havet omkring Fær- 

 øerne, have fundet Sted fra de ældste Tider, og have ofle 

 givet Anledning til en betydelig Fangst, især efteråt Ap- 

 paraterne til deres Modtagelse i de senere Tider ere blevne 

 forbedrede. Omtrent i 1847 stødte en sammenhængende 

 Hjord, der antoges at tælle mellem 2 og 3000 Individer, 

 under Land ved Askevold i Søndfjord, men blot et Par. 

 Lidiv. bleve fangne og indsendte til Bergens Musæum. 

 Mindre Flokke ere fra og til fundne i de bergenske Fjorde. 

 Saaledes findes i den værdifulde Samling af Hvalfoetus i 

 Bergens Mus. et saadant (Totall. 650™"') fra Hisken, ved 

 Indløbet til Hardangerfjorden, hvor et Ind. af en større 

 Flok paa omtr. 50 St. (varierende i Længde fra 10—26 

 Fod) fangedes i Januar 1869 (60°). I 1844 erholdt Ber- 



