Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna. 137 



Gen. 3. Or ca, Gray 1846. 



51. O. gladiator, (la Cep.) 



1804. DelpUnus gladiator, la Cep. Hist. Nat. Cet. p. 302. 

 1804. Delphinus orca, la Cep., Hist. Nat. Cet. p. 298. 



58°— 71°. I Overensstemmelse med Lilljeborgs An- 

 tagelse, der er gründet paa de Undersøgelser, som i de 

 senere Aar ere blevnc gjorte paa de ved de svenske Kyster 

 strandede Individer af denne Slægt, maa de under Navnene 

 Grampus gladiator og 6?. o/ca {schlegelii) opførte Arter 

 antages blot at repræsenteie Alders- og Kjønsforskjel af den 

 enkelte Art Orca gladiator. De Bidrag til Spørgsmaalets 

 Løsning, sjm kunne hentes fra Undersøgelser i de norske 

 Musæer, ere ikke betydelige, da Antallet af de her op- 

 bevarede Skeletter eller Skeletdele af denne Slægt er for- 

 holdsvis faatallige, ligesora det yderst sjelden er faldet i 

 nogen af vore Naturforskeres Lod at faa noget Ind. under- 

 søgt i frisk Tilstand. Dog forekommer en eller flere Arter 

 af denne Slægt hyppigt ved de norske Kyster lige op i 

 Varangerfj orden; den stærkt fremtrædende Rygfinne samt 

 det ejendommelige Levesæt har gjort Slægten kjendt og 

 omtalt allerede fra de ældste Tider. Hvorvidt der under 

 Beboernes Stourvagn, Stourhynning, Vagnhund etc. indbe- 

 fattes flere end Arten O. gladiator^ kan for Tiden ikke af- 

 gjøres; alle de af mig i vore Musæer og paa anden Maade 

 undersøgte Levninger have tilhørt større Individer af denne 

 ene Art. 



I Christianiafjorden og paa Landets Sydkyst hører 



*) Sveriges och Norges Ryggradsdjur, I. p. 1025 (üpsala 1874). 



