Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna. 139 



Disse Cranier tilhørte alle Vrca gladiatoi \ et af dem havde 

 en Totall. af 970"^'", en Bredde af 620"'"' ; Snudens Længde 

 fra Indskjærin{];erne var 470"'"', dens største Bredde 200""». 

 Overkjæven havde paa hver Side 12 Tænder, foruden en, 

 der var udfalden fortil; Længden af Kjævens tandbærende 

 Del var 390""". Den mellem Palatinbenene synlig- Del af 

 Vomer har en Længde af 160'""" ; i de første 80'""" er Vomer 

 linieformigt, senere bredere. Forspidsen af Vomer begyndte 

 ved den 5te Tand, regnet bagfra; Bagspidsen lige bag 

 den første. 



Dens Hovednæring synes at være Fiske, især Sild, 

 hvorfor den aldrig savnes, hvor Sildemasserne staa under 

 Land, og dens Indflydelse paa disses Gang tør maaske 

 være af større Betydning, end man tidligere har antaget. 



I Varangerljorden, hvor de ofte viser sig flokkevis, 

 tilføje de den her stationerede Hvalfanger Sv. Foyn ikke 

 ubetydelig Skade, dels ved at drive alle Hvaler (især Balæno- 

 ptera siibaldii) paa Flugt, hvor de indfinde sig paa Fangst- 

 feltet, dels ved at angribe anskudte eller fangne Individer. 



52. O. eschrichtii^ Stp. 



1866. Orca eschrichtii, Stp. Ree. Mena. Cet. p. 188. 



60"? Om denne Art savnes endnu fuldt paalidelig 

 Underretning fra de norske Kyster. Det er sandsynligt, 

 at de Flokker af Spækhuggere, der vise sig langs Vest- 

 kysten, for en Del beståa af O. eschrichtii, og Prof. Lillje-' 

 borg har yttret den Formodning, at det er denne Art, som 

 fortrinsvis gaar under Navnet Stourvagn eller Stourhynning 

 paa Grund af sin særdeles høje Rygfinne. 



Ifølge en fra Fyrvogter Eyde paa Utsire til Prof. 



