Bemæ rkninger til Norges Pattedyrfauna. 155 



unclersøgte Bardehvaler, og er især hyppig i Sommer- 

 maanederne paa enkelte Punkter udenfor Bergen Stift, hvor 

 den fanges jevnlig eller strander. Her og paa flere andre 

 Dele af Kysten er den kjendt under Navnet Vaagehval, og 

 erholdes især paa enkelte bestemte Fangstpladse, der have 

 været i Anseelse i Uere Aarhundreder, I det tidligere ora-? 

 talte, af Naturforskeren P. Stuwitz opbevarede Manuscript 

 der er forfattet i Slutningen af forrige Aarh,, og som om- 

 handler dette Dyrs Forekomst ved de bergenske Kyster, 

 nævnes, at den indfinder sig i Fjordene om Vaaren, og 

 er da temmelig mager, men tiltager i Huld i Løbet af 

 Sommeren og Høsten; i de undersøgte Individer har man 

 fundet Levninger af Gadus virens. Den holder sig altid 

 enkeltvis og opnaar en Længde af indtil 36 Fod. Den sees 

 sjeldnere i Fjordene efter Udgangen af Oct., og aldrig om 

 Vinteren, hvorfor den ogsaa oftere benævnes Sommerhval. 

 Den føder sin Unge, der opgives at have en Længde af 6 

 Fod, omtrent paa den Tid, da den forlader Fjordene. I 

 Bergens Mus. opbevares adskillige Foetus af denne Art fra 

 Skogsvaag udenfor Bergen, hvoraf et, der har en L. af 

 omtr. SO"^''", erholdtes d. 6 April 1870, et andet betydeligt 

 større d. 19 April 1869; endelig findes et, hvis Totall. er 

 omtr. 1200^°^ der erholdtes den 8 Aug. 1860. Fremdeles 

 opbevares i forskjellige Musæer flere Skeletter af denne 

 Art fra samme Localitet. 



Medens den synes kun sjeldent at gaa ind i Skagerrak, 

 idet den blot en enkelt Gang er fanget i Christianiafj orden 

 ved Drøbak, strækker dens Udbredelse mod Nord sig lige 

 hen til Varangerfj orden og den russiske Grændse. Fra 

 Lofoten omtaler Sårs idetmindste 1 Exempel paa dens Fore- 

 komst; ligeiedes lorek. den i Finmarken, hvor Prof. Malm- 



