160 Robert Collett. 



Saaledes havde i Maj 1875 et Sæt store Individer sin Sta- 

 tion i Varangerfj ordens Munding i Løbet af 14 Dage (heraf 

 vare 8 Dage gode Fangstdage), da de fordreves af en Ku- 

 ling, der vårede i 8 Dage ; efter dennes Ophør søgte andre, 

 der samtlige bestod af smaa Individer, ind paa den for- 

 riges Pläds. 



Den gaar ikke egentlig i Flokke, men oftest enkeltvis, 

 eller senere paa Sommeren parvis. Ikkedestomindre synes 

 Antallet af de Individer, der aarlig besøge Varangerfj orden, 

 at være ret betydeligt. De første Individer af denne Art 

 fanges af Hr. Foyn i Begyndeisen af Maj ; tidligere paa Aaret 

 faaes i Regelen blot følgende Art. Det gjennemsnitlige Antal 

 Blaahvaler, der aarlig gjøres til Bytte i Varangerfjorden, 

 har i de seneste Aar noget overskredet 30; i 1874 er- 

 holdtes 42 Stykker. Den største Fangst loregaar under 

 Henøerne, udenfor Varangerfj ordens russiske Bred; mange 

 Individer erholdes dog ogsaa i Fjordens mellemste og 

 indre Dele. 



Den bedste Fangsttid er om Morgenen og om Efter- 

 middagen, da den er ifærd med at søge Føde; midt paa 

 Dagen er den mere usynlig og antages da at tilbringe lange 

 Tider under Våndet. Under almindelige Aar holder den 

 sig under Land indtil Begyndeisen ai September; i 1875 

 forlod den allerede Kysten i Slutn. af Juli, sandsynligvis 

 fordi Strømforholdene havde fordrevet Thysanopoderne. 



Idethele synes Thysanopoda meiinis at være dens ude- 

 lukkende Føde, medens den staar under Land i Varanger- 

 fjorden, Intet af de af Sårs eller mig undersøgte In- 

 divider havde andet end denne Crustacé i Ventrikelen, 

 og Foyn og hans Fangstmænd ere alle enige om, at den 

 aldrig tager Fiske. Den staar saaledes ikke i Forbindelse 



