182 Hans H Reusch. 



Bagvæg en Ur af vældige Stene, hvoraf en endog er 20' 

 lang (Fig. 9). Allerinderst rager op et Parti af fast Klippe, 

 der ved smale Kløfter staar isoleret fra det øvrige Fjeld. 

 Man kan, om end med Fare for Liv og Lemmer, klavre 

 over Uren ind i den omtr. 3' brede Kløft paa Østsiden af 

 dette Klippestykke. Hulens Vægge er lodrette, tildels nøgne, 

 men for en Del beklædt med et tyndt Kalkoverdrag eller 

 en slimet Grønske. Taget, der høiner sig mer og mer, 

 eftersom man kommer indover, er, som det vil sees paa 

 Tversnittet og Skissen af Hulens Indre, høiest ved den 

 sydøstre Væg og skraaner af mod NV. Kun faa Dryp- 

 stenstapper sees. — Da Indgangen er saa trang, falder 

 der kun sparsomt Lys ind i Forhold til Rummets Størrelse. 

 De øvre og indre Partier er aldeles mørke. Belysningen 

 vexler forresten undertiden efter Solens Stilling eller andre 

 Forhold i forskjellige Farvenuancer. Vand drypper ned 

 fra Taget eller sniger sig ned over Væggene, saa der er 

 ikke behageligt at være i Længden. 



Indved den sydøstlige Væg kan man i den nederste 

 Del af Hulen krybe ind i en trang Kløft, der strækker sig 

 hen under Uren langs Væggen. Kun med Møie trængte 

 jeg mig her frem omtrent 80'. Vi har altsaa seet, at her, 

 hvor Hulen findes, gjennemsætter en lodret Spalte Fjeldet; 

 i Flugt med denne ligger Hulens sydøstre Væg; indved 

 denne er Taget høiest, og her er ogsaa udgravet en trang 

 Kløft dybere end den egentlige Hule. En saadan Spalte 

 er et karakteristisk Træk ved alle Huler. Undertiden er 

 der ikke en Spalte, men flere jevnsides ganske nær hver- 

 andre; da det imidlertid ofte er vanskeligt i hvert enkelt 

 Tilfælde at afgjøre, om der er en eller flere nærliggende 

 Spalter tilstede, og da disse tilsammentaget ikke i noget 



