Træk af Havets Virkninger paa Norges Vestkyst. 193 



Husdyr, Hjort, Menneske, Fiske, Fugle) og endelig Oldsager 

 (omtrent halvhundrede Stykker, fornemlig Pile af Ben og 

 Hjortehorn, desuden et Par Benskeer, et Stykke af en Kam, 

 nogle Potteskaar, en Sænkesten, en Spydspids af Jern m. m.), 

 altsammen tydende paa en ældre Beboelse. Af Pattedyr- 

 benene var mange spaltet eller knust. Menneskebenene, 

 hvoraf ogsaa en Del var knust, laa ud'Bn Orden sammen 

 med de øvrige. Oldsagerne saavel som Benene havde holdt 

 sig usædvanlig godt, som rimeligt kan være, da de jo har 

 ligget unddragne Paavirkning af Vand, som ellers altid 

 pleier at formidle Forvittringen Efteråt det havde lyk- 

 kedes mig at paavise disse to Lag, blev de senere nøiere 

 studeret ved en fuldstændig Udgravning, der for største 

 Delen forestodes af min Ven cand. mag. Kjær. De har 

 inderst kun en Mægtighed af h' tilsammen, længere ude 

 var de tykkere indtil l'. Den førstnævnte ringe Mægtighed 

 finder sandsynHgvis sin Forklaring i, at det er her, man 

 har forsynet sig med en Ladning af Hulens Fyldning, som, 

 efter hvad man fortæller, for en Del Aar siden af en Spe- 

 kulant blev sendt over til Skotland for at benyttes som 

 Guano. Under disse Lag kom Ler. Yderst i Hulen stand- 

 sede imidlertid Gravningen, saasnart man stødte paa Ur, 

 og Oldsagerne ophørte, saa det er uvist, om Leret fort- 

 sætter sig saa langt ud. Ved X blev gravet 16' ned; Leret 

 viste sig at være lagdelt ved papirtynde Lameller af fin 

 Sand, der syntes at optræde i større Mængde efter som 

 raan kom nedover. Naar Leret tørrede, skivede det sig 

 op efter disse Lameller. Lagningen havde et Fald paa om- 

 trent 30° mod N, altsaa fra den sydlige mod den nordlige 

 Væg. Ingen Levninger af Havsdyr fandtes; et Par Steder 

 havde et Rovdyr gravet nogle omtrent *^' brede Gange, 



N. Mag. f. Naturvsk. XXII. 3. ■ 13 



