196 ~ Hans H. Reusch. 



lang, aflang-rund 0, hvis største Udstrækning er i Retning 

 NV — SO. Den dannes som Valderøen af et Fjeld og en 

 Strand (se Fig. 19). Fjeldet skraaner jævnt af mod og 

 S, derimod med en næsten sammenhængende steil Væg 

 mod V og N. Stranden, der er bredest langs den sydlige 

 Halvdel af Øen, bestaar her udelukkende af løst Material; 

 rundt den nordlige Halvdel udgjøres alle fremspringende 

 Næs af fast Fjeld, Skraaningerne op fra Vigerne dorimod 

 af Grus og Fjæresten. Paa de Kanter, hvor Fjeldet gaar 

 steilt ned, findes flere Huler. Gaar vi fra Gaarden Røn- 

 stad paa Øens Vestside nordover, møder vi først de to 

 Sjøhellere afbildede Fig. 20. Begge er dannet paa en og 

 samme Spalte, der falder omtrent 60° mod NO. Et Profil 

 ser omtrent saaledes ud (Fig. 21). Fra Stranden gaar der 

 op en Kløft, paa hvis Vægge og Bund findes forskjellige 

 jettegrydeagtige Fordybninger. Omtrent 20' o. H, slutter 

 Kløftens Sider sammen oventil, og der fremkommer paa 

 den Maade en Hule, der er omtrent 65' lang. Den er lav, 

 i det Indre kun mandshøi. Væggene er afglattet. Fore- 

 komsten af visse vide Indbugtninger ser man hænger sam- 

 men med den Omstændighed, at der i Stedets Bjergart, 

 svævende, noget foldede Lag al Gneis, ligger Partier af en 

 hornblenderig Bjergart. Gulvet herinde bestaar af grov 

 Sand, Fjæresten og enkelte skarpkantede, nedfaldne Sten. 

 Ved Gravning af et 3' dybt Hul fandtes samme Slags Grus 

 at holde ved ; der saaes et Exemplar af en Littorina^ slidt, 

 som dem man finder i Fjæren. Sandsynligvis slaar Søen 

 ind her ved Storm og høit Vande. 



Omtrent 50' o. H. begynder en ny Kløft med høie 

 Sider, der indad slutter sig sammen og danner en ved 

 Indgangen 54' høi, smal Heller, der strækker sig 144' ind 



