Træk af Havets Virkninger paa Norges Vestkyst. 211 



og Fordybninger har Sjøen havt sit Spil og tæret lige 

 saa godt som paa Fremspringene; deraf denne i det Store 

 buklede og samtidigt over det Hele ligesom afpudsede 

 Overflade. (Cfr. Fig. 26). Lani^'s Sletterne ser vi oftest, at 

 Sjøens Tæren har gaaet raskest for sig. Den har vel her- 

 ved hyppigt giort det lettere for Brændingen at løsrive 

 Klippestykkerne, idet disse først er kommet til at staa 

 isolerede, adskildte fra det øvrige Fjeld ved de af Vask- 

 ningen udvidede Sletter og saa derpaa er blevet løsbrudt 

 (Se det isolerede Klippestykke Fig. 5). Stene, i den se- 

 nere Tid nedramlet fra havglattet Fjeld, adskilles let fra 

 Rullestene ved sine eiendommeligt tildannede Fordybninger, 

 uagtet de ofte kan vise Afglatning paa flere Sider. Det 

 er ogsaa et karakteristisk Træk, at Sjøen viser sig at have 

 tæret mere paa nogle Bergslag end paa andre, der hvor 

 flere saadanne forekommer sammen, saaledes som hyppigt er 

 Tilfælde i Gneisfjeld, Dersom man i Lighed med Benæv- 

 n eisen roches moutonnées ogsaa vilde benytte et eget Navn 

 for det sjøvaskede Fjeld, vilde jeg føreslåa „polstret"; thi 

 Udseendet minder virkelig gjerne om en udstoppet Ryg i 

 en Sofa eller en Lænestol ; de smaa Jettegryder ligner For- 

 dybningerne, Udvaskningen efter Lag eller Sletter Folderne 

 i Betrækket. Dannelsen af Jettegryderne kan jeg, — som 

 allerede omtalt ved Dolsteinsholet, — for en mindre Dels 

 Vedkommende forklare mig ved, at visse kirtelformige Partier 

 er vasket ud af en forholdsvis lidet angribelig Bjergart, 

 dels kan jeg ogsaa tænke mig, at Våndet under Bølge- 

 bevægelsen i visse Fordybninger kommer i en hvirvlende 

 Bevægelse, under hvilken Fjeldet i Tidernes Løb males op 

 lidt efter lidt. Visse hornblenderige Bjergarter synes spe- 



cielt at begunstige disse Jettegrydedannelser, noget, som 



14* 



