Træk af Havets Virkninger paa Norges Vestkyst. 229 



Anm. Som omtalt har de høiereliggende Huler en- 

 gaag ligget i Niveau med Sjøen. Der er nu imidlertid 

 Ting, som tyder paa, at Landet i en efterfølgende Tid, om 

 end kanske forholdsvis kort, har ligget endnu lavere. 



Vi har ofte nok nævnt Væggenes Afglatning i Hulerne. 

 Paa nuværende Havsstrand ser vi, at den nederste Rand 

 af Fjeldet, som blottes ved Lavvande, er afglattet paa lig- 

 nende Maade, høiere oppe er Fjeldovorfladen ru af For- 

 vittring, nær Sjøen gjerne i særdeles Grad. Herved frem- 

 kommer en Grændse, som mærker Havets Stand, Naar 

 nu Havets Overflade stod i Niveau med en Hule, maatte 

 man vel vente ogsaa indvendig i denne at finde en lignende 

 Grændse. En saadan har jeg aldrig iagttaget, tvertimod, 

 flere Steder har jeg seet Afglatningen lige op til Hulens 



i Høieste. Ved Sjonghelleren viser Fjeldet endog over Hulen 

 I det samme Udseende (som ikke kan forveksles med isskuret 



' Fjeld). 



I de 3 Hellere Sjong- Rønstad- og Havnsundhelleren 

 har jeg iundet Ler. I den førstnævnte, hvor det blev gjen- 

 nemgravet indtil en Dybde af 16', laa der baade høit og 

 lavt kantede, fra Taget nedramlede Sten, disse maa være 

 faldet ned under Lerets Afsætning, som maa have foregaaet 

 lidt efter lidt, og kan ikke være plumpet ned bagefter. I 

 saa Tilfælde maatte de større have trængt længere nedi, 

 end de mindre, men nogen saadan Orden kunde ikke spores 

 i det gjennem gravede Parti. Desuden var Leret fint skiktet 

 i tydelige, ikke bøiede Lag: tynde Lerskikter afvexlende 

 med kun papirtynde Sandskikter. Disse Lags svage Held 

 mod N er rimeligvis betinget af Underlagets; det er ikke 

 saa urimeligt, at der i det Indre af Hulen støtter sig Ur 

 til den sydlige Væg. Dette Ler maa være afsat under 



