234 Hans H. Reusch. 



derover med noget afvigende Leining Sand med tilrundede 

 Stene, de flade gjerne fladtliggende. Her skal Sjøen aarlig 

 bryde væk Stykker af Landet. 



Noget længere øst (ved Stødbakvig) har man det paa 

 Fig. 42 (Maalestok = 400') ved den optrukne Linje angivne 

 Profil. Begyndende fra Sjøen, har man først en svag og saa 

 derpaa en brat Skraaning, der øverst hæver sig 30' o. H. 

 Denne udgjør Kanten af en Terrasse, hvis ophøiede Yderrand 

 som en Vold dæmmer af for en bagenfor liggende Myr. I en 

 Bæk ser man, at Terrassen bestaar af Sand med tilrundede 

 Sten. Derover kom.mer man til nok en Terrasse af samme 

 Slags 55' 0. H., derpaa endnu til en Terrasse 135' o. H., 

 hvilken Sidste imidlertid er noget mindre udpræget end de 

 Foregaaende. Oversiden af denne er en langsomt opadsti- 

 gende Skraaning, der støder til Fjeldet i en Høide af 230' o. H. 



Allerede en løselig Undersøgelse lærer os, at de Ter- 

 rasser, vi her beskjæftiger os med, ikke er af samme Art, som 

 de gamle Deltadannelser, vi træffer nederst i Dalene ved vore 

 indelukkede Fjorde. Disse ere som bekjendt tilblevne paa 

 den Maade, at en strømmende Elv har ført Sten og Grus 

 med sig ud i Fjorden og afleiret det foran Mundingen^ 

 Løsterrainet paa Godø derimod staar ikke i Forbindelse 

 med nogen Dal; det strækker sig som en Bræm langs Si- 

 den af en aaben Fjord; her er ingen Elv, neppe nok 

 en Bæk. 



Terrassedannelsen skyldes her alene Havet, — Vi ville 

 lidt nøierie se paa den ved Fig. 43 afbildede Localitet. 

 Som omtalt holder Sjøen her paa at arbeide sig ind i Grus- 

 massen, stadig rivende Stykker væk af Landet. Det løs- 

 revne Grus finder vi oplagt til en svagt heldende Skraa- 

 ning nedenfor Grusbakken, for en ringe Del over, men for- 



