326 I. Friis. 



danne et med Storvarts Grube parallelt Leie, at heller ikke 

 Storvarts Grube fortsætler under Kletten og da selvfölgelig 

 heller ikke staar i Forbindelse med Nybergs Grube, men at 

 baade Fortsættelsen at denne og af Storvarts Grube, mellem 

 hvilke han forudsæller en Forbindelse en Gang i Tiden, 

 som Folge af forrykkende Sletter er at söge i de omtrent 

 50 Lagter höiere liggende Hesteklettens Gruber. — At en 

 saadan Forrykning i og for sig er tænkelig, skal indrömmes, 

 og gjerne ogsaa, at det ikke ligger saa fjernt uden nær- 

 mere Undersögelser at antage den. Men saa har man ogsaa 

 formentlig indrömmet alt, hvad der herom kan indrömmes. 

 Andre Love end de sædvanlige for Forrykninger kan 

 man dog vel ikke forudsætte, selv om man ikke havde 

 oversæltende Gange og Forrykninger efter den sædvanlige 

 Lov lige i Nærheden i Storvarts Grube, i Kongens Grube 

 og i Muggruben, og naar saa er, saa staar Sletten der i 

 Nyberget og taler bestemt imod den af Helland formodede 

 Forrykning. Den af Hr. Helland i Universiletsprogrammet, 

 med maaske den bedste Vilje til at give den praktiske 

 Bergmand nyttige Vink, fremsatte Formodning om, at man i 

 Slorvarts Grube vilde mode en overskjærende Slette Qse 

 Hellands Profil), uden for hvilken det vilde være forgjæves 

 at söge Malmens Fortsættelse i dens tidligere Niveau, maatte 

 naturligvis vække Opsigt og fremkalde Ængslelse hos Vær- 

 kets Eiere. — Kort efler Hellands Fremstilling udkom, finder 

 jeg saaledes til den sædvanlige Beretning til Overdirektionen 

 at have knyttet folgende Bemærkninger: 



„Som Universitetsprogram for Iste Semester 1873 er 

 udkommet en Afhandling om Forekomsten af Kise i visse 

 Skifere i Norge af Cand. min. A. Helland. Da Udsigterne 

 i Storvarts Grube her fremstilles som i hoi Grad lidet for- 



