332 I. Friis. 



gamle Storvarts Grube i det Haab at overskjære Leiet i et 

 större Dyb. Efter nogle Aars Drift blev imidlertid denne 

 Stoll indstillet, dels fordi den antoges at ligge for holt, dels, 

 og som det synes, fornemmelig fordi man nu gjorde den 

 Anskuelse gjældende, at gamle og ny Storvarts afbyggede 

 et og det samme Leie. Gamle Storvarls Grubes store LM- 

 strækning mod Syd, anförte man, den er ikke forskjellig fra, 

 men ganske analog med en lignende uregelmæssig Udvidelse 

 mod Nord i ny Storvarts Grube. — For Rigtigheden af denne 

 Opfatning kunde man ialfald stötte sig til ældrc Udtalelser: 

 „Beliggenheden giver sandsynlig Formodning om, at gamle 

 og ny Storvarts Grube er et og det samme Leie", anföres 

 det saaledes i en Beretning i 1807 af D. Aas, ligesom Be- 

 stemmelserne i Lov for Röros Kobberværk af 1818 om For- 

 sögsorter, der skulde anlægges i det sondre Felt af Stor- 

 varts Grube „for at undersöge om den gamle Storvarts 

 Grubes Ertsleie er et med den nyes, og om det da ei paa 

 dette Dyb gjenfindes i en lonværdig Tilstand, hvilket der er 

 Grund til at haabe" vise, at Spörgsmaalet om et eller to 

 Leier vistnok endnu ansees for uafgjort, men at man dog 

 mest heldede til den Mening, der senere blev den gjældende, 

 al der kun var et Leie. En Uregelmæssighed som den 

 Storvarts Grube faar, hvis den er en Fortsættelse af gamle 

 Storvarts Grube, derpaa har man imidlertid for det forste, 

 ialfald intet nærliggende Exempel; den synes paa Forhaand 

 uantagelig og er i ethvert Fald lidet forenelig med Ud- 

 trykket „Ertslinealer". I et Par i de senere Aar drevne 

 Forsögsorter paa gamle Storvarts Grubes Ertsleier, strax Vest 

 for ny Storvarts, antager Erlsleiet et saa stærkt Fald mod 

 Öst, at Forudsætningen om kun et Leie er hoist lidet sand- 

 synlig, omendskjönt disse Ertsleier vistnok i Regelen folge 



