Om Kiisforekomsterne ved Röros. 



33Ö 



jvr 



Fig. lo. 



begrændser Leiet. Afsænkningen har imid- Fig- 9' 



lertid vist, at den bergfyldte Gang kun til- 

 syneladende er en saadan og at det Hæn- 

 gende og Liggende i större Dyb falde 

 sammen. Erindre man sig nu, at det Skifer- 

 parti, hvori Ertsen optræder, er foldet, sammenklemt og 

 hævet saaledes som Profilet angiver, synes Forholdet ved at 

 forudsætte en Begrændsning ogsaa at kunne forklares. Op- 

 rindelig har det maaske været saaledes, som Fig. 10 an- 

 skueliggjör, hvor den punkterede Linje 

 angiver Qvartsnyrer, der fremdeles kunne 

 iagtages som en For.tsættelse af Leiet. 

 Men saa kom Sammenpresningen (Fold- 

 ningen) og Hævningen, hvorved Sletten 

 aabnedes og Mellemrummet udfyldtes med 

 Brudstykkebjergarter fra Overfladen." 



Vi skulle tilföie denne Digression endnu en om Röros 

 Kiisleiernes Sammensætning. I Storvarts Grube optræder: 

 Kobberkiis, Magnetkiis, dröi og krystalliseret, den sidste 

 sjelden, Svovlkis paa et enkelt Sted i en temmelig betydelig 

 Ansamling, men forövrigt ikke, etsteds i tydelige Oktaedre 

 (sammen med Magnetkiis og Zinkblende). Zinkblende, som 

 Blandingsdel hyppig og paa et enkelt Sted som Hoved- 

 bestanddel af Leiel, Blyglands, Molybdænglands, Arsenikkiis, 

 krystalliseret] i tæt Magnetkiis i smaa, men tydelige Kry- 

 staller (oo P, Poo, ijPcc), Jernglimmer, Polyhydrit og ge- 

 digent Kobber, det sidste dog kun nær Overfladen. Af 

 Mineralier optræder i Leiet: Qvarts, Chlorit, Glimmer, Horn- 

 blende, Asbest, -^Granat i Granatoedere, Kalkspath, Brun- 

 spath. 



I Muggrubens Leie optræder ikke Svovlkiis, men kun 



