336 I. Friis. 



Kobberkiis og Magnetkiis. Svovlkiis vides ikke her iagt- 

 taget uden paa Aflösningsflader, det vil sige, i Gange der 

 overskjære Leiet og da altid krystalliseret i Terninger. 



Kongens Grubes Leie er et Svovlkiisleie med mere og 

 mindre indsprængt Kobberkiis og Magnetkiis. I enkelte 

 underordnede Partier af Leiet optræder dog næsten blot 

 Kobberkiis og Magnetkiis. 



Professor Münster har i en i 1869 udfört Analyse af 

 Garkobber fra Röros Verk paavist Mangan og Spor af Vis- 

 muth, ved hvilket sidste han dog tilföiede et Spörgsmaals- 

 tegn. Ved en Analyse af Skjærsten af Malm fra Storvarts 

 og Kongens Grube fandt Hytlemester Hauan 2.56 pCt. Kobolt 

 foruden Spor af Nikkel. Uagtet det vistnok har været an- 

 fört, at Koboltkrystaller ere paavisle i Storvarts Grube, 

 betvivler jeg dog det, og antager at baade Kubolt, Kikkel 

 og Mangan kun optræder som tilfældige Bestanddele i Svovl- 

 & Magnetkisen. Kobolt synes endogsaa at være en con- 

 stant Bestanddel i Svovlkisen, da Direktör A. Schöyen i 6 

 forskjellige Prover af Svovlkiis fra Christian den 6te og 

 Kongens Grube fandt fra 0.025 til 0.063 pCt. Kobolt. 



Danne disse Ertsforekomster Gange eller Leier, eller ere 

 de maaske nærmest at henföre til hvad man i Almindelighed 

 forstaar ved Faldbaand? Det er som anfört et Spörgsmaal, 

 hvorom man har været uenig. J. C. Fabricius, der maaske 

 er den ældste Forfatter om Ertsforekomsterne ved Röros, 

 skriver i 1779 om Storvarts Grube: „Die Storwarts Grube 

 ist die einzige der östlichen Gruben, der noch gebaut wird. 

 Das Gebirge ist sanft, erstreckt sich von Norden nach Süden, 

 und besteht aus einem grauen Schiefergebirge, in vk^elchem 

 aber viel Glimmer, Kvartsdrummen, schwarzer Schorl und 

 Granaten mit eingemischt sind. Der Gang hält gleichfalls 



