Om Kiisforekomsterne ved Röros. 339 



Siiiaa og i det Store hos Giiininerskiferen og flere krystal- 

 linske Bjergarter. Et særdeles smukt Exempel paa saadanne 

 Foldninger tilbyder Glimmcrskiferen ved den saakaldte Stör- 

 dalsport mellem Jemteland og Norge." Det bemærkes, at da 

 Glimmerskiferen som bekjendt fortsætter uafbrudt fra Stör- 

 dalsporten til Röros, gjælder Erdmanns Udtalelser ogsaa 

 denne Egn. 



Erdmann siger paa förangivne Sted endvidere: „Hvad 

 Glimmerskiferen m. fl. Bjergarter angaar, hvis Skikter ofte 

 træfl^es i næsten lodret Stilling, saa er deres virkelige Dan- 

 nelsesmaade endnu altid indhyllet i et vist Mörke. En 

 Hypothese anseer dem oprindelig al have været sedimen- 

 tære Skikter og som saadanne afsatte, men siden gjennem 

 Tidernes Lob ved platoniske og andre Kræfters Indvirkning 

 gjennem hele sin indre Sammensætning mere eller mindre 

 forandrede. En anden Hypothese forklarer dem som 

 Producter af vor Jords allerförste Afkjöling dannede enten 

 i den Stilling, hvori de nu fremtræde, eller ogsaa i vandret 

 Leie, omtrent paa samme Maade som man forestiller sig 

 lisdannelsen paa Oveifladen af en So, men at de senere 

 paa mangfoldig Vils ere forrykkede og omkastede." 



Om sedimentære Bjergarter antager man i Almindelighed, 

 at de ere dannede paa den Maade, at de have afsat sig 

 under Vand, og at de forskjelligartede Lag ere dannede 

 efter hinanden, eftersom Våndet har afgivet forskjelligartet 

 Bundfald. De underste Lag skulde altsaa være ældst og de 

 ovenpaaliggende yngre, efterhaanden som de ere afsatte og 

 i den Orden, som de ligge. Om disse Sætninger, som i 

 Almindelighed gjælde om lagdannede Fjelde, ifölge den 

 förste af de ovenfor efter Erdmann anförte Hypolheser, 

 kunde overfores paa det Fjeld, hvori Storvarts Grube ligger. 



