340 I. Friis. 



saa maatte der altsaa först have været en Periode hvori 

 Materialet til de Skiferlag, som ligger under Ertsen, alene 

 have været forhaanden og havde afsat sig; derefter en 

 Periode hvori Materialet til Kobberertsen alene havde været 

 forhaanden og havde afsat sig; og endelig en Periode, hvori 

 Materialet til de Bjergskikter, som ligge over Ertsleiet, 

 alene havde været forhaanden og havde afsat sig. Men da 

 Ertsleiet, som bekjendt, ikke nöiagtigt fölger mellem de 

 samme to Lag paa ethvert Sted, men endog stikker i den 

 nedre Del af Gruben en Green 10 Lagler dybere ned gjennem 

 Lagene end den anden, saa maa man deraf slutte, at Erts- 

 leiet er indkommen gjennem en Klött i Fjeldet, eller at det 

 paa anden Maade er dannet, efteråt Fjeldet var dannet. 



Gaar man ud fra den anden af de ovenfor efter Erd- 

 mann anförte Hypotheser for Fjeldets Dannelser, saa vil det 

 være uforklarligt, at de Kræfter, som vare virksomme og 

 store nok til at anordne de Masser, hvoraf Fjeldet bestaar, 

 i skarpt afgrændsede Lag Chlorit-, Qvarts-, Talk- og Glim- 

 merskifer over hinanden, ikke skulde formaaet at udsondre 

 Kobberertsmaterialet til sit Sted i Lagfölgen, men lade det 

 gjennemsætte forskjelligartede Lag; denne Omstændighed 

 bliver saameget mindre forklarlig, som man fra Smelte- 

 værkstederne veed, at Slaggen (den smeltede Bjergart) skiller 

 sig fra Skjærslenen (den smeltede Erts) med samme Be- 

 stemthed som Olie fra Vand. Man nodes altsaa ogsaa under 

 denne Hypothese til at anse Kobberslenen som senere til- 

 kommen; den er altsaa ikke Leie men Gang eller Aare i 

 Fjeldet. 



Gaar man iiid paa det, som er disse Liniers Hensigt at 

 paavise, at Ertsen er indkommen gjennem en Revne i Fjeldet, 

 saa ville flere, Ertsforekomsten ledsagende Phænomener lettelig 



