364 G. Armaiier Hansen. 



4 a), saa srr man paa Rygfladon Enden afKjönskertelen (gk) 

 buge sig frem, paa höire Side (venstre for Beskueren) ser 

 man del trange Tarmlunien (t) og paa Bugsiden Indgangen 

 i den store Udbugtning (1); snur man nu Præparatet om 

 og betragter det bagfra (4, b), bar man opad Gjennemsnit- 

 tet af Kjönskertelen (gk), nedad Lumenet af den store Ud- 

 bugtning (1), og paa höire Side, paa Grændsen mellem 

 begge disse, Gjennemsnittet af Tarmen (t); Rygkarrel, 

 Graffs „Æggeleder", som han mener gaar over i Kjönsker- 

 telen tindes ovenpaa denne (vd). Overgangen sker ikke 

 bral, men der sænker sig fra Mavens Rygflade en Duplika- 

 tur af Slimhinden, som lidt efter lidt nærmer sig den höire 

 Væg for at smelte sammen med denne og saaledes al- 

 grændse Indgangen til den egentlige Tarm. Sammenlign 

 ogsaa Fig. 2 T. III, der fremstiller et Gjennemsnit lige ved 

 Begyndeisen af Kjönskertelen, in casu testis. Man ser her 

 Rygkarret (vd) ved Siden af Testis (gk) ovenpaa Tarmkana- 

 len. Denne er halvveis delt ved en Skillevæg, paa hvis ene 

 Side (1) Epithelet opunder Testis er rigt forsynet med 

 grönne Pigmentkorn og længere nedover dannes af större 

 farvelöse Celler end i den egentlige Tarmafdeling (t), hvor 

 del allerede bærer Flimmerhaar. Tarmen gaar nu i den 

 angivne Stilling noget buglet som en smal, ined hoie Flim- • 

 ujerepithelier udklædt Kanal, lige til Enden af Bagkroppen; 

 dens Forlöb som Endetarm skal nedenfor beskrives. 



Den store Tarmudbugtning er forsynet med uregelmæs- 

 sige tværtgaaende Folder, som tildels rage langt ind i dens 

 Lumen (T. III, 3, h; kun dens övre Flade, der ligger lige 

 op mod Kjönskertelen er glat. Denne Flades Epithel er cy- 

 lindrisk og almindeligt meget stærkt grönt pigmenleret; cel- 

 lerne paa Resten af Væggen er for störstedelen farvelöse, 

 tildels svagt grönt pigmenterede, og forsynede med en 

 Kjerne paa den ene Side nedad mod Basis. Inde i mange 

 af disse Celler ligger der aflange Klumper af et eiendom- 

 meligl Udseende (T. III, 6). De ere tæltest i Midten og se 

 ud, som vare de opbyggede af koncentriske, noget bug- 



